ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

11 лютого 2026 року 	м. Ужгород	№ 260/9169/25 	
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі: головуючої - судді Маєцької Н.Д., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ: 
ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, в якій, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить: 1) Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 29.07.2025 року за № 53 про відмову у перерахунку пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з урахуванням додаткової вислуги ОСОБА_1 від часу призову на військову службу за призовом під час мобілізації до дня фактичного звільнення; 2) Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити ОСОБА_1 з 01.12.2024 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ з урахуванням грошового забезпечення та додаткової вислуги років від часу призову його на військову службу за призовом під час мобілізації з 26.02.2022 року до дня фактичного звільнення 17.11.2024 року.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням № 53 від 29.07.2025 р. відповідач відмовив позивачу у перерахунку пенсії за вислугу років, у зв`язку із відсутністю достатньої календарної вислуги років (25 років) на момент звільнення із військової служби (17.11.2024 р.). Позивач вважає прийняте рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області протиправним та таким, що суперечить нормам матеріального права, а тому підлягає до скасування із зобов`язанням відповідача вчинити дії спрямовані на перерахунок та виплату пенсії.
Представник відповідача надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову, в зв`язку з тим, що розглянувши заяву позивача про перерахунок пенсії за вислугу років, згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», подання про перерахунок пенсії від 23.07.2025 р. № 21458/1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , подання про призначення пенсії від 15.05.2025 р. № 21458 ІНФОРМАЦІЯ_1 , вирішено відмовити у призначенні пенсії за вислугу років, згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у зв`язку із відсутністю достатньої календарної вислуги років (25 років) на момент звільнення зі служби (17.11.2024 року), визначеної ст. 12 Закону № 2262.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Закарпатській області та отримує пенсію за вислугу років з 15.02.2005 року, яка призначена йому відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ).
Згідно Наказу УМВС України в Закарпатській області від 31.10.2006 року №263 о/с, на день звільнення позивача зі служби вислуга років в органах внутрішніх справ у пільговому обчисленні для призначення пенсії становить - 23 роки 00 місяців 06 днів, вислуга років у календарному обчисленні складає - 17 років 06 місяців 01 день.
Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 328 від 17.11.2024 р., позивача виключено зі списків особового складу частини та знято з усіх видів забезпечення з 17.11.2024 року.
З відповіді ІНФОРМАЦІЯ_1 від 29.08.2025 року № 11/1/11177, наданої на адвокатський запит представника позивача вбачається, що ОСОБА_1 був призначений з резерву на посаду оперативного чергового КП військової частини НОМЕР_2 , відповідно до мобілізаційного плану 26 лютого 2022 року, звільнений з військової служби у зв`язку з досягненням граничного віку перебування на військовій службі у відставку та виключений зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 з 17.11.2024 року.
Згідно розрахунку № 10186 вислуги років військовослужбовця ОСОБА_1 , наданого Департаментом соціального забезпечення Міністерства оборони України, позивачу зараховано до періодів, що зараховуються до вислуги років у календарному обчисленні період військової служби в Збройних Силах України з 26.02.2022 року по 17.11.2024 року.
У зв`язку із набуттям додаткової вислуги років, позивач через уповноважений орган ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії за вислугу років (вх.№366 від 28.07.2025 року), згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", з урахуванням додаткової вислуги років від часу призову на військову службу за призовом під час мобілізації до дня фактичного звільнення.
За результатами розгляду заяви позивача від 28.07.2025 року про перерахунок пенсії, подання про перерахунок пенсії від 23.07.2025 року № 21458/1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та подання про призначення пенсії від 15.05.2025 року № 21458, Головним управлінням ПФУ в Закарпатській області прийнято рішення № 53 від 29.07.2025 року про відмову у перерахунку пенсії за вислугу років, у зв`язку із відсутністю достатньої календарної вислуги років (25 років) на момент звільнення зі служби (17.11.2024 року), визначеної ст. 12 Закону № 2262.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на службі в органах внутрішніх справ та військовослужбовців, є зокрема Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ.
Відповідно до частин третьої, четвертої статті 2 Закону № 2262-ХІІ пенсіонерам із числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі призову їх на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або прийняття за контрактом на військову службу чи службу цивільного захисту, в тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, служби цивільного захисту, до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів та підрозділів цивільного захисту під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення виплата пенсій не припиняється. Після звільнення із служби таких осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням додаткової вислуги років від часу призову їх на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або повторного прийняття їх на службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, служби цивільного захисту до дня фактичного звільнення. Якщо новий розмір пенсії цих осіб буде меншим за розмір, який вони отримували до призову або повторного прийняття їх на службу, виплата їм пенсій здійснюється у розмірі, який вони отримували до призову або прийняття на службу в особливий період.
Зазначений у частині третій цієї статті порядок збереження, нарахування та виплати пенсій поширюється на пенсіонерів з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, прийнятих на службу на посади поліцейських до підрозділів поліції особливого призначення.
Згідно з частинами першою, другою статті 63 Закону № 2262-ХІІ перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.
Перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців (частина друга статті 51 Закону).
Аналіз вказаних норм дає підстави вважати, що пенсіонерам, яким призначена пенсія на підставі Закону та які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийняття на військову службу за контрактом до Збройних Сил України, мають право на перерахунок пенсійного забезпечення з урахуванням додаткової вислуги років від часу такого призову на військову службу до дня фактичного звільнення.
Так, позивач отримує пенсію за вислугу років з 15.02.2005 року, яка призначена йому відповідно до Закону № 2262-ХІІ.
Згідно зі статтею 17-1 Закону № 2262-ХІІ порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб (далі - Порядок № 393).
Абзацами першим, другим пункту 1 цього Порядку визначено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" і з" статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються, зокрема, військова служба в Збройних Силах.
Пунктом 2-1 Порядку № 393 передбачено, що для призначення пенсій обчислення календарної вислуги років проводиться згідно з пунктами 1 і 2 цієї постанови.
Підпунктом «а» пункту 3 цього ж Порядку визначено, що до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: один місяць служби за три місяці - участь у бойових діях у воєнний час.
З наведених норм слідує, що до вислуги років позивача для визначення розміру пенсії має бути включена додаткова вислуга років від часу призову його на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період до дня фактичного звільнення.
У розглядуваному випадку до загальної вислуги років позивача, для визначення розміру пенсії має бути включена додаткова вислуга років за час проходження військової служби під час мобілізації за період з 26.02.2022 р. по 17.11.2024 р.
Відповідач такі обставини не взяв до уваги, а тому суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області № 53 від 29.07.2025 року про відмову у перерахунку пенсії за вислугу років позивачу.
Крім цього, суд звертає увагу, що відповідач у оскаржуваному рішенні розглядав питання призначення пенсії позивачу, згідно ст. 12 Закону № 2262-ХІІ. Однак, суд зазначає, що у даному випадку пенсія позивачу вже призначена згідно Закону № 2262-ХІІ, та він звернувся до органу ПФУ за визначених законодавством підстав для проведення саме перерахунку вже існуючої пенсії.
Визначаючись щодо періоду, з якого позивачу має бути проведений перерахунок пенсії, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.2 ст.63 Закону №2262-ХІІ якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.
Згідно ч.2 ст.51 Закону № 2262-ХІІ перерахунок пенсій, призначених особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.
Обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії, настали 17.11.2024 року, у зв`язку зі звільненням позивача з військової служби, а отже він набув право на перерахунок пенсії з 01.12.2024 року.
Згідно з частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на вищевказане, враховуючи обставини встановлені судом, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.
Питання розподілу судових витрат судом не вирішується, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.
Керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 77, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
ВИРІШИВ:
1. Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4, код ЄДРПОУ 20453063) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії – задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 29.07.2025 року № 53 про відмову у перерахунку пенсії за вислугу років ОСОБА_1 .

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити ОСОБА_1 з 01.12.2024 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», з урахуванням додаткової вислуги років від часу призову на військову службу за призовом під час мобілізації з 26.02.2022 року до дня фактичного звільнення 17.11.2024 року.

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя	Н.Д. Маєцька