Справа № 152/1441/25 
2/152/106/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
05 січня 2026 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:
головуючого судді Роздорожної А.Г.,
за участі секретаря судового засідання Бабиної І.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу
за позовом  ОСОБА_1 
до Мурафської сільської ради Жмеринського району Вінницької області
вимоги позивача: про встановлення факту, визнання права власності за набувальною давністю та визнання права на завершення приватизації земельної ділянки,
учасники справи в судове засідання не з`явилися,
після закінчення судового розгляду, ухвалив рішення про наступне:
І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача.
1. Позивач звернулася до суду з цим позовом та вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 55 років помер її батько – ОСОБА_2 , який на день смерті постійно проживав і був зареєстрований в АДРЕСА_1 . Після смерті батька позивачки залишилось спадкове майно, яке складається, в тому числі, із 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та із права на частину присадибної земельної ділянки, які знаходяться по АДРЕСА_1 . Позивачка зазначила, що є єдиною спадкоємицею майна свого батька за законом. Позивачка повідомила, що право власності на 1/2 частину вказаного будинку вона вже оформила. Право власності на іншу частину будинку належить ОСОБА_3 , яка 1986 року разом із своїми доньками вибула до Російської Федерації. Позивачка наголосила, що ні дружина покійного батька - ОСОБА_3 , ні її доньки, ні сестра батька ОСОБА_4 спадщини батька не приймали та ані житловим будинком, ані присадибною земельною ділянкою та/чи її частиною не переймались і не переймаються і їх доля позивачці тривалий час і на даний час невідома. Утриманням всього будинку та всієї присадибної земельної ділянки, як власник, у свій час, займався батько, а після його смерті займається позивачка, роблячи необхідні ремонти, тобто, утримання, а також оформивши частину будинку як спадщину та роблячи приватизацію частини присадибної земельної ділянки. Під час оформлення права на частину присадної земельної ділянки з`ясувалось, що в архівному витязі від 11 квітня 2025 року №01-15-273 з рішення 19 сесії 5 скликання Пеньківської сільської Ради народних депутатів від 23 вересня 2009 року по батькові її батька вказано неправильно. Виправити цю помилку в позасудовому порядку не представляється за можливим, позаяк Пеньківської сільської ради, як органу місцевого самоврядування, більше не існує. У зв`язку із вищевикладеним, позивачка просила встановити факт належності її батьку архівного витягу від 11 квітня 2025 року №01-15-273 з рішення 19 сесії 5 скликання Пеньківської сільської Ради народних депутатів від 23 вересня 2009 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність» та визнати за нею право на завершення приватизації земельної ділянки площею 0,06 га по АДРЕСА_1 , що знаходиться в межах населеного пункту с. Пеньківка Жмеринського району Вінницької області з правом отримання документа на право власності на її ім`я в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Окрім цього, у зв`язку з тривалим фактичним відкритим володінням та користуванням частиною будинку, який належить ОСОБА_3 , позивачка просила визнати за нею право власності за набувальною давністю на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, загальною площею 80,7 м.кв., житловою площею 52, м.кв., позначений у плані під літерою «А», прибудову під літерою «а», ґанок «а1», підвал під прибудовою «а2», гараж «А1», літню кухню з підвалом «Б», вхід в підвал «б», прибудова «б1», хвіртка №1, ворота №2, огорожа №3, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 (а.с.2-9).
2. На підтвердження позовних вимог позивачка надала копію постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, копію паспорта, копію свідоцтва про народження, копію свідоцтва про смерть, копію витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, копію свідоцтва про право власності, копії витягів з рішень органу місцевого самоврядування, копію свідоцтва про право на спадщину за законом, копію технічного паспорта на будинок, копію витягу з державного реєстру речових прав, копію технічної документації, копії довідок, копію адвокатського запиту, копії відповідей на запит, копію погосподарської книги, копію матеріалів виконання доручення іноземного суду, фотокопії.
3. Відповідач відзиву на позов не подав.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
4. В прохальній частині позовної заяви позивачка просила витребувати від державного нотаріуса Шаргородської державної нотаріальної контори Масилюк Р.М. (вул.. Героїв Майдану, 250, м. Шаргород Вінницької області, 23500) копію матеріалів спадкової справи №41/2007 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 (а.с.9).
5. 26 листопада 2025 року від представника позивачки – адвоката Костриці В.С. надійшла заява, у якій він просив розгляд справи проводити без сторони позивача, не заперечує щодо закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до судового розгляду по суті (а.с.53).
6. 18 грудня 2025 року від представника позивачки адвоката Костриці В.С. надійшла заява, у якій він просив судове засідання проводити у його та позивачки відсутність, позов підтримує з підстав, зазначених у ньому (а.с.82).
7. 25 грудня 2025 року від представника позивачки адвоката Костриці В.С. надійшла заява, у якій він просив судове засідання проводити у його та позивачки відсутність, позов підтримує з підстав, зазначених у ньому, зазначив, що не заперечує щодо ухвалення заочного рішення по справі (а.с.85).
ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.
8. Ухвалою суду від 28 жовтня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Вказаною ухвалою суду відповідачеві запропоновано надати в строк до 26 листопада 2025 року відзив на позовну заяву, а також зобов`язано Шаргородську державну нотаріальну контору Вінницької області надати суду копію матеріалів спадкової справи №41/2007 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 (а.с.48).
9. Копію позовної заяви з додатками відповідач отримав в електронному кабінеті підсистеми ЄСІТС.
10. Ухвалою суду від 26 листопада 2025 року підготовче провадження закрито та справа призначена до судового розгляду (а.с.54).
11. Ухвалою суду від 18 грудня 2025 року судове засідання по справі відкладено (а.с.83).
12. Відповідно до довідок про отримання судової повістки в електронному кабінеті системи «Електронний Суд», представника відповідача двічі належним чином повідомлено про розгляд даної справи у суді (а.с.81, 86).
13. Таким чином, представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце його проведення, відзиву на позов не подавав. Відповідно до частини першої статті 281 ЦПК України 5 січня 2026 року судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом.
14. Згідно з постановою державного нотаріуса Шаргородської державної нотаріальної контори Масилюк Р.М. від 15 серпня 2025 року №495/02-32 позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку у зв`язку із неможливістю встановлення складу спадкового майна (а.с.10).
15. Відповідно до копії паспорта та свідоцтва про народження позивача, ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Пеньківка Шаргородського району Вінницької області. Батьком позивачки записаний ОСОБА_2 , а матір`ю – ОСОБА_5 (а.с.11, 12, 64, 66).
16. Згідно копії свідоцтва про смерть, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Жмеринка Вінницької області (а.с.13, 61).
17. Відповідно до копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №8413067 від 9 лютого 2007 року, Шаргородською державною нотаріальною конторою було відкрито спадкову справу до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 (а.с.14, 62 на звороті).
18. Згідно копії свідоцтва про право приватної власності на домоволодіння від 20 грудня 1990 року, 1/2 частини житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 (а.с.15 ,68).
19. Відповідно до копії витягу з рішення №38 2 сесії 7 скликання Пеньківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області від 10 грудня 2015 року «Про перейменування вулиць», було вирішено перейменувати АДРЕСА_1 (а.с.16).
20. Згідно з копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 29 квітня 2023 року, спадкоємицею зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його донька ОСОБА_1 . Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з 1/2 (однієї другої) частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 та розташованого на присадибній земельній ділянці, що належить спадкодавцю на підставі свідоцтва на право особистої власності на домоволодіння (а.с.17, 78).
21. Згідно з копією технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виданого КП «Могилів-Подільське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» Вінницької області 13 березня 2023 року, по АДРЕСА_1 розташований житловий будинок, який складається з чотирьох житлових кімнат, житловою площею 52.3 кв.м., загальною площею 80.7 кв.м., матеріали стін — цегла, означений на плані літерою «А», прибудова «а», ганок «а1», підвал під прибудовою «а2», гараж «А1», літня кухня з підвалом «Б», вхід в підвал «б», прибудова «б1», хвіртка № 1, ворота № 2, огорожа № 3 (а.с.18-19, 70-71).
22. Відповідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав №330701561 від 29 квітня 2023 року, позивачці на праві спільної часткової власності належить 1/2 житлового будинку з по господарськими будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1 (а.с.20).
23. Згідно з копією технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), виготовленої на замовлення ОСОБА_1 , було запропоновано виділити в натурі земельну ділянку з кадастровим номером 0525386000:04:002:0360, що знаходиться по АДРЕСА_1 (а.с.21-22).
24. Відповідно до копії витягу з рішення №1657 45 сесії 8 скликання Мурафської сільської ради «Про затвердження технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) з подальшим наданням їх у власність по Мурафській сільській раді» від 22 жовтня 2024 року, було вирішено затвердити технічні документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства, передано у власність земельні ділянки громадянам, а також зобов`язано громадян провести реєстрацію права власності на земельні ділянки, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства (а.с.23).
25. Згідно з копією витягу з рішення 19 сесії 5 скликання Пеньківської сільської Ради народних депутатів від 23 вересня 2009 року «Про внесення та доповнень до рішень 15 сесії 21 скликання від 28.12.1993р., 16 сесії 21 скликання від 19.03.1994 р., 2 сесії 22 скликання від 15.09.1994р., 4 сесії 22 скликання від 19.05.1995р., 12 сесії 22 скликання від 09.09.1997р., 19 сесії 22 скликання від 20.02.1998р., 2 сесії 23скликання від 13.06.2001р., 18 сесії 3 скликання від 22.11.2001р., 12 сесії 22 скликання від 09.09.2001р., 1 сесії 4 скликання від 17.04.2002р.», було внесено зміни та доповнення до вище перерахованих рішень та постановлено передати безкоштовно у власність земельні ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, для ведення особистого селянського господарства відповідно площ земельних ділянок до цільового призначення, в тому числі і ОСОБА_2 , земельну ділянку площею 0,06 га по АДРЕСА_1 (а.с.24).
26. Відповідно до копії довідки №115/02-02/3, виданої 16 травня 2025 року Пеньківським старостинським округом №3, про те, що матеріали рішень сесій 21 скликання відсутні, згідно доповнення до історичної довідки на документи постійного зберігання Пеньківської сільської ради, документи виконкому Пеньківської сільської ради з 1944-1995 роки упорядковано і передано на державне зберігання в районний архів, описи яких затверджено на засіданні НМЕР державного архіву області (а.с.25).
27. Згідно копії довідки №111/02-02/3, виданої 5 червня 2025 року Пеньківським старостинським округом №3, про те, що згідно особистих рахунків по господарських книг Пеньківської сільської ради за 1994-2006 роки в АДРЕСА_1 , був зареєстрований і проживав громадянин ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . За даних підстав ОСОБА_2 , який зазначений в додатку до рішення 16 сесії 21 скликання від 19 березня 1994 року і в рішенні 19-ої сесії 5 скликання Пеньківської сільської ради від 27 вересня 2009 року порядковий номер 83, якому передано у власність земельну ділянку площею 0,06 га для будівництва та обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1 , і проживав за вказаною адресою, і помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , це є одна і та сама особа (а.с.26).
28. Відповідно до копії адвокатського запиту адвоката Костриці В.С. від 7 липня 2025 року до Архівного відділу Жмеринської РДА, адвокат звертався з проханням надати копію/витяг з рішення та/чи його додатку 16 сесії 21 скликання Пеньківської сільської Ради народних депутатів від 19 березня 1994 року про передачу у власність земельної ділянки в АДРЕСА_1 (або без зазначення вулиці та номера будинку) - « ОСОБА_2 » та/чи « ОСОБА_2 » (а.с.27).
29. Згідно копії відповіді на запит Архівного відділу Жмеринської районної державної адміністрації від 9 липня 2025 року №01-15-483, у документах, а саме у протоколах Пеньківської сільської ради за 1994 рік рішення 16 сесії 21 скликання від 19 березня 1994 року не стосується запитувальної інформації, дане рішення містить іншу інформацію. Також було повідомлено про те, що в інших рішеннях за 1994 рік про передачу земельної ділянки у власність не числиться ОСОБА_2 (а.с.28).
30. Відповідно до копії запиту державного нотаріуса Шаргородської державної нотаріальної контори від 1 серпня 2025 року, остання зверталася до управління надання адміністративних послуг відділу №4 Головного управління Держегеокадастру у Вінницькій області щодо відомостей чи видавався державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 0,06 га, передану для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташована: АДРЕСА_1 , на ім`я ОСОБА_2 (а.с.29).
31. Згідно копії відповіді №484/14-25 Відділу №4 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 14 серпня 2025 року, державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 0,06 га, передану для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташована АДРЕСА_1 , на ім`я ОСОБА_2 не видавався (а.с.30).
32. Відповідно до копії погосподарської книги, за особовим рахунком № НОМЕР_1 станом на 1986 рік проживали ОСОБА_3 , 1953 року народження, яка була головою домогосподарства, а також її доньки – ОСОБА_6 , 1971 року народження, та ОСОБА_7 , 1980 року народження (а.с.31).
33. Згідно з копією погосподарської книги, за особовим рахунком № НОМЕР_2 проживав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який був головою домогосподарства (а.с.32).
34. Відповідно до копії погосподарської книги, за особовим рахунком № НОМЕР_1 станом на 1991 рік проживала ОСОБА_3 , 1953 року народження, яка була головою домогосподарства (а.с.33).
35. Згідно з копією довідки №69/02-02/3, виданої 7 березня 2025 року Пеньківським старостинським округом №3, про те, що згідно погосподарської книги (1986-1990 роки) №8 особового рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_3 , листопад 1953 року народження, разом з своїми дітьми - дочкою ОСОБА_6 , травень 1971 року народження, та дочкою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вибула з місця реєстрації за адресою АДРЕСА_1 , в червні 1986 року. Згідно з погосподарською книгою (1991-1995 роки) №16 особовий рахунок № НОМЕР_3 вибула до м. Архангельськ, згідно погосподарської книги (1996-2000 року) №18 особовий рахунок № НОМЕР_4 вибула АДРЕСА_2 (а.с.34).
36. Відповідно до копії свідоцтва про право приватної власності на домоволодіння від 20 грудня 1990 року, 1/2 частина житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 (а.с.35).
37. Згідно копії довідки №51, виданої 10 лютого 2023 року Комунальним підприємством «Могилів-Подільське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», згідно архівних даних, 1/2 частина житлового будинку АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_3 , згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок від 20 грудня 1990 року, виданого Пеньківською сільською радою, на підставі рішення Шаргородської районної ради № 244 від 22 жовтня 1987 року, зареєстровано в КП МБТІ 21 грудня 1990 року за №594; 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_2 , згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок від 20 грудня 1990 року, виданого Пеньківською сільською радою, на підставі рішення Шаргородської районної ради № 244 від 22 жовтня 1987 року, зареєстровано в КП МБТІ 21 грудня 1990 року за №594. Власники станом на 31 грудня 2012 року не змінювалися (а.с.36, 69).
38. Згідно з копіями матеріалів доручення іноземного суду про здійснення окремих процесуальних дій від 12 грудня 2008 року, встановлено, що на виконання судового доручення Шаргородського районного суду Вінницької області Богучанським районним судом Красноярського краю було проведено судове засідання, у ході якого здійснено вручення процесуальних документів та отримано пояснення ОСОБА_4 і ОСОБА_3 щодо обставин смерті ОСОБА_2 , строків прийняття спадщини після його смерті, місця проживання спадкоємців, а також наявності спору між сторонами щодо права спільної власності на житловий будинок (а.с.37-39). Так ОСОБА_3 визнала, що в її власності знаходиться 1/2 частина вказаного будинку, однак вона в ньому не проживає більше 20 років. З покійним ОСОБА_2 в неї була усна домовленість, що він буде підримувати весь будинок в належному стані для їхніх дітей. 
39. До матеріалів справи позивачка долучила фотокопії спірного будинковолодіння по АДРЕСА_1 (а.с.40-43).
40. Відповідно до копії спадкової справи №41/2007 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , яка розпочата 9 лютого 2007 року Шаргородською державною нотаріальною конторою, ОСОБА_1 9 лютого 2007 року звернулася до державної нотаріальної контори із заявою, в якій вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 , який постійно проживав в с. Пеньківка Шаргородського району Вінницької області. На день його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Пеньківка Шаргородського району Вінницької області, яке ОСОБА_1 приймає. Позивачка повідомила, що спадкоємцями за законом є мати померлого ОСОБА_8 яка проживає в с. Довжок Кам`янець - Подільського району Хмельницької області, та діти ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , осіб з якими, померлий проживав однією сім`єю, але не перебував у шлюбі немає. Спадковий договір покійним ні з ким не вкладався (а.с.60).
41. Згідно копій витягів зі спадкового реєстру (спадкові справи) №8412996 від 9 лютого 2007 року та (заповіти/спадкові договори) №8413009 від 9 лютого 2007 року, спадкові справи до майна померлого ОСОБА_2 не заводилися, розпорядження на випадок своєї смерті останній не залишав, окрім цього спадкові договори ні з ким не укладав (а.с.61 на звороті-62).
42. Відповідно до копії свідоцтва про смерть, ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Довжок Кам`янець-Подільського району Хмельницької області (а.с.63).
43. Згідно копії заяви від 29 квітня 2023 року, ОСОБА_1 звернулася до Шаргородської нотаріальної контори із заявою у якій повідомила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 , який постійно проживав та був прописаний в с. Пеньківка, Жмеринського району (колишній Шаргородського району), Вінницької області. На день його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з: 1/2 (однієї другої) частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , яке вона прийняла. Просила видати на її ім`я свідоцтво про право на спадщину за законом на майно, яке вище зазначено. Одночасно повідомила, що спадкоємців за законом та осіб з якими померлий проживав однією сім`єю, але не перебував у шлюбі немає. Спадковий договір покійним ні з ким не вкладався (а.с.63 на звороті).
44. Згідно з копією довідки №319/02-05/3, виданої 15 березня 2023 року Пеньківським старостинським округом №3, померлий ОСОБА_2 на день смерті проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 . На день відкриття спадщини із спадкодавцем проживала та була зареєстрована співмешканка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.65 на звороті).
45. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб, ОСОБА_10 та ОСОБА_1 10 вересня 2006 року зареєстрували шлюб у Виконкомі Пеньківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, актовий запис №13. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_11 » (а.с.66 на звороті). Згідно копії свідоцтва про зміну імені, ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , змінила прізвище, власне ім`я та по батькові на ОСОБА_13 (а.с.67).
46. Відповідно до копії свідоцтва про зміну імені, 31 серпня 2016 року ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , змінила прізвище, власне ім`я та по батькові на ОСОБА_1 (а.с.67 на звороті).
47. Згідно копії довідки №102, виданої 15 березня 2023 року Комунальним підприємством «Могилів-Подільське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», при обстеженні житлового будинку по АДРЕСА_1 , виявлено, що прибудова літ «а» - 2001 року побудови, загальною площею – 19,5 м.кв., підвал під прибудовою літ «а2» - площею – 20,4 м.кв. - 2001року, гараж літ «А1» площею -26,3 м.кв. - 1995 року, побудовані без надання дозвільних документів (а.с.69 на звороті).
48. Відповідно до копії повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про розірвання шлюбу № 00039473726 від 29 квітня 2023 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 30 жовтня 1987 року розірвали шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шаргородського районного управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №108 (а.с.72-73).
V. Оцінка Суду.
49. Відповідно до статей 12, 13 ЦПК України Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
50. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
51. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
52. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. При цьому у заяві про встановлення такого юридичного факту обов`язково має бути зазначено з якою метою заявник має бажання встановити такий факт (пункт 1 частини першої статті 318 ЦПК України).
53. Можливість здійснювати розгляд питання про встановлення фактів у позовному провадженні підтверджена позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 03 листопада 2021 року у справі № 691/1237/20.
54. Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні. Суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 30 травня 2018 року у справі № 761/16799/15-ц та в постанові від 23 січня 2019 року у справі № 536/1039/17.
55. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 315 Цивільного процесуального кодексу України суд встановлює факт належності правовстановлюючого документа особі у разі, якщо прізвище, ім`я, по батькові або інші ідентифікаційні дані, зазначені у документі, не збігаються з відповідними даними цієї особи. Частиною другою статті 315 ЦПК України передбачено можливість встановлення інших юридичних фактів, якщо від них залежить реалізація майнових прав фізичної особи та законом не встановлено іншого порядку їх підтвердження.
56. Згідно з правовою позицією, викладеною у пункті 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення», встановлення факту належності правовстановлюючого документа допускається у разі, якщо орган, який видав документ, не має можливості усунути допущені помилки в адміністративному порядку, а такі розбіжності перешкоджають реалізації прав особи.
57. Судом встановлено, що архівний витяг від 11 квітня 2025 року № 01-15-273 з рішення 19-ої сесії 5 скликання Пеньківської сільської Ради народних депутатів від 23 вересня 2009 року містить відомості про передачу у приватну власність земельної ділянки площею 0,06 га для будівництва та обслуговування житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .Разом з тим у зазначеному документі допущено розбіжність у по батькові спадкодавця, а саме зазначено « ОСОБА_2 » замість правильного « ОСОБА_2 ».Оцінюючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку, що особа, зазначена у спірному архівному витягу, та спадкодавець ОСОБА_2 є однією і тією ж особою, що підтверджується сукупністю належних і допустимих доказів, а саме: збігом прізвища та імені, відповідністю адреси проживання – АДРЕСА_1 , даними погосподарських книг Пеньківської сільської ради за 1994–2006 роки, довідкою виконавчого комітету Мурафської сільської ради від 5 червня 2025 року, свідоцтвом про смерть спадкодавця, свідоцтвом про народження позивачки, а також відсутністю відомостей про інших осіб з тотожними анкетними даними, які проживали за вказаною адресою.Суд враховує, що архівний витяг сформований на підставі рішень органу місцевого самоврядування, прийнятих у 1994 та 2009 роках, та на даний час відсутній адміністративний механізм внесення змін до таких архівних рішень, що унеможливлює усунення допущеної помилки у позасудовому порядку.Суд також встановив, що наявність розбіжностей у персональних даних спадкодавця у правовстановлюючому документі перешкоджає реалізації спадкових прав позивача, зокрема оформленню права на завершення приватизації земельної ділянки та державній реєстрації відповідних речових прав.
58. За таких обставин, суд доходить висновку, що встановлення факту належності архівного витягу від 11 квітня 2025 року №01-15-273 спадкодавцю ОСОБА_2 є необхідним, юридично обґрунтованим та таким, що відповідає завданню цивільного судочинства щодо ефективного захисту порушених прав позивача.
59. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
60. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
61. Згідно із статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті.
62. Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
63. Статтею 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення.
64. Згідно з пунктом "г" частини першої статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.
65. Частиною першою статті 116 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, або державних органів приватизації, або центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.
66. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, що передбачено пунктом "а" частини третьої статті 152 ЗК України.
67. Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами передбачений у статті 118 ЗК України.
68. Право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації (стаття 125 ЗК України).
69. Відповідно до абзацу 2 пункту 1розділу X "Перехідні положення" ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".
70. Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).
71. З огляду на наведені норми закону, захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено пунктом 1 частини третьої статті 152 ЗК України.
72. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду з позовами про визнання відповідного права у порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Відповідний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц, провадження 14-652цс18, у постановах Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі № 128/1911/15-ц, від 17 квітня 2019 року у справі № 723/1061/17, від 29 серпня 2019 року у справі № 554/1195/17 від 30 червня 2020 року у справі № 623/633/17, від 25 березня 2020 року у справі № 158/1672/17, що свідчить про сталість судової практики у вирішенні питання права на завершення приватизації земельної ділянки.
73. Судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за життя розпочав процедуру приватизації земельної ділянки площею 0,06 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , однак не завершив процедуру приватизації та не отримав документа, який посвідчує право власності на зазначену земельну ділянку. З матеріалів справи видно, що позивачка є спадкоємцем першої черги за законом після смерті спадкодавця, прийняла спадщину у встановленому законом порядку, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом та матеріалами спадкової справи. Суд доходить висновку, що право на завершення приватизації земельної ділянки площею 0,06 га по АДРЕСА_1 , входить до складу спадщини після смерті ОСОБА_2 та підлягає визнанню за позивачкою як спадкоємцем першої черги. Враховуючи викладене, позовна вимога про визнання за позивачкою права на завершення приватизації земельної ділянки у порядку спадкування є обґрунтованою, підтвердженою належними доказами та такою, що підлягає задоволенню.
74. Згідно статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.
75. Згідно пунктів 9, 11, 13, 14 Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК).
76. Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК).
77. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 травня 2019 року у справі № 910/17274/17 зазначила, що набувальна давність є первинним способом набуття права власності, який можливий лише у разі заволодіння майном без правової підстави та незалежно від волі власника, за відсутності правонаступництва.Крім того, Верховний Суд у своїй усталеній практиці неодноразово наголошував, що набувальна давність не застосовується у випадках, коли власник майна є відомим та не втратив права власності, а володіння іншою особою здійснюється за наявності правового зв`язку з таким власником або за відсутності факту самостійного заволодіння чужим майном.
78. У справі № 552/1354/18 від 28 квітня 2020 року Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду виклав свою правову позицію стосовно належного позивача у справі про набуття права власності за давністю володіння, зазначивши, що позов про визнання права власності за набувальною давністю не може заявляти особа, яка володіє ним за волею власника і завжди знала, хто є власником цього майна. Володіння є добросовісним, якщо особа не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2019 року у справі №910/17274/17 (провадження № 12-291гс18), а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 1 серпня 2018 року у справі № 201/12550/16-ц (провадження № 61-19156св18), від 27 червня 2019 року у справі № 175/2338/16-ц (провадження № 61-2017св18) та в постанові Верховного Суду від 22 лютого 2021 року № 607/21758/19 (провадження № 61-18513св20).
79. Судом встановлено, що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває у спільній частковій власності, при цьому 1/2 частка належить позивачці у порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , а інша 1/2 частка належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, виданого 20 грудня 1990 року та зареєстрованого у встановленому законом порядку.Таким чином, власник спірної 1/2 частки будинку є конкретно визначеним, його право власності підтверджене належними правовстановлюючими документами та не припинене у встановленому законом порядку.
80. Суд звертає увагу, що обставини фактичного проживання, утримання будинку, здійснення ремонтних робіт або відсутність користування майном іншим співвласником самі по собі не є підставою для припинення права власності та не породжують автоматичного переходу права власності за набувальною давністю.Крім того, володіння позивачкою спірною часткою будинку не може вважатися заволодінням «чужим майном» у розумінні статті 344 ЦК України, оскільки будинок перебуває у режимі спільної часткової власності, а фактичне користування об`єктом здійснюється в межах співвласності, що виключає застосування інституту набувальної давності. У свою чергу суд також наголошує, що власник майна проживає на території рф, щодо якої в України відсутні будь-якій зносини у зв`язку з військовою агресією. Дана особа не була жодним чином залучена до участі в цій справі та об`єктивно не може захищати своє право власності. Відтак визнаня за позивачкою права власності за набувальною давністю на належну ОСОБА_3 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 призведе до фактичного свавільного позбавлення особи майна.
81. Враховуючи наведене, позовна вимога про визнання права власності на 1/2 частку житлового будинку за набувальною давністю є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

82. Оцінивши надані позивачкою та її представником докази у їх сукупності та взаємному зв`язку, керуючись нормами матеріального і процесуального права, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими частково, у зв`язку з чим підлягають частковому задоволенню, а саме: у частині встановлення факту належності архівного витягу спадкодавцю та визнання за позивачкою права на завершення приватизації земельної ділянки позов підлягає задоволенню, тоді як у частині визнання права власності на 1/2 частку житлового будинку за набувальною давністю — слід відмовити.

З цих підстав, 
Керуючись статтями 12, 13, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 89, 259, 263, 264, 265, 280, 281 ЦПК України, Суд, -
у х в а л и в :
1. Позов ОСОБА_1 до Мурафської сільської ради Жмеринського району Вінницької області про встановлення факту, визнання права власності за набувальною давністю та визнання права на завершення приватизації земельної ділянки - задовольнити частково.
2. Встановити юридичний факт, що архівний витяг від 11 квітня 2025 року за №01-15-273 з рішення 19-ої сесії 5 скликання Пеньківської сільської Ради народних депутатів від 23 вересня 2009 року «Про внесення змін та доповнень до рішень 15 сесії 21 скликання від 28 грудня 1993 року, 16 сесії 21 скликання від 19 березня 1994 року, 2 сесії 22 скликання від 15 вересня 1994 року, 4 сесії 22 скликання від 19 травня 1995 року, 12 сесії 22 скликання від 9 вересня 1997 року, 19 сесії 22 скликання від 20 лютого 1998 року, 2 сесії 23 скликання від 13 червня 2001 року, 18 сесії 3 скликання від 22 листопада 2001 року, 12 сесії 22 скликання від 9 вересня 2001 року, 1 сесії 4 скликання від 17 квітня 2002 року» «Про передачу земельних ділянок у приватну власність», яким визнано дійсним передати безкоштовно у власність земельні ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд для ведення особистого селянського господарства відповідно площ земельних ділянок до цільового призначення згідно з додатками, де у додатку до рішення 16 сесії 21 скликання від 19 березня 1994 року під №83 значиться « ОСОБА_2 (так в документі) – загальна площа -0,06 га для будівництва та обслуговування житлового будинку – 0,06 га по АДРЕСА_1 » – належить ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Жмеринка Вінницької області.
3. Визнати за ОСОБА_1 право на завершення приватизації земельної ділянки площею 0,06 га по АДРЕСА_1 , яка знаходиться в межах населеного пункту с. Пеньківка на території Мурафської сільської ради Жмеринського району Вінницької області, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Жмеринка Вінницької області.
4. В задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
5. Судові витрати залишити за позивачкою.
Відповідач може подати заяву про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня отримання копії заочного рішення.
Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Повне рішення суду буде складено 15 січня 2026 року.
Ім`я (найменування) сторін:
Позивач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , громадянка України, паспорт серії НОМЕР_5 , ід.№ НОМЕР_6 , зареєстрована мешканка АДРЕСА_3 .
Представник позивача: адвокат Костриця Володимир Сергійович, який знаходиться по вул. Героїв Майдану, 231, в м. Шаргород Вінницької області, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №472, видане на підставі рішення Вінницької обласної кваліфікаційно дисциплінарної комісії адвокатури від 24 листопада 2005 року №9, діє на підставі договору про надання правничої (правової)м допомоги та представництва від 22 липня 2025 року та ордеру серії АВ №1091205 від 22 жовтня 2025 року.
Відповідач: Мурафська сільська рада Жмеринського району Вінницької області, місцезнаходження: вул. Коцюбинського, 23, с. Мурафа Жмеринського району Вінницької області, код ЄДРПОУ 04325495.

Головуючий суддя Андрея РОЗДОРОЖНА