ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

12 січня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/1994/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),
суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М., 
розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпро апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.08.2025 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека), просив:
- визнати протиправною та скасувати постанову Державної служби України з безпеки на транспорті Відділ державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області №076890 від 03.01.2025 про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000 грн.
В обґрунтування позову зазначено, що 03.01.2025 відповідачем відносно позивача винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №076890. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 24.11.2024 о 7 годині 10 хв. на автодорозі М-14 Одеса Мелітополь, 21 км. + 434 м., позивачем допущено порушення статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 №2344-ІІІ, відповідальність за яке передбачена абзацом З частини 1 статі 60 Закону №2344-ІІІ, що підтверджується актом №AP 089180 від 24.11.2024. Згідно з актом №AP089180 від 24.11.2024 порушення полягало в тому, що при роздруківці режиму праці та відпочинку водія за 23.11.2024, в проміжок часу з 21-04 год до 21-57 год, особиста карта водія була вилучена з цифрового тахографу. Позивач вважає постанову протиправною, оскільки у даному випадку відсутній факт порушення позивачем приписів статті 48 Закону №2344-III, оскільки транспортний засіб позивача був обладнаний працюючим та повіреним цифровим тахографом і при собі водій мав картку водія, а також зробив роздруківку роботи цифрового тахографа, що не було взято до уваги. 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.08.2025 року позов задоволено.
Визнано протиправною та скасовано постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті №076890 від 03.01.2025 про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000 грн.
Стягнуто на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки судові витрати у розмірі 1211 грн 20 коп.
Свою позицію суд першої інстанції обґрунтував тим, що чинним законодавством передбачений обов`язок водія транспортного засобу, обладнаного тахографом, мати при собі заповнені тахокарти, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом. Разом з цим, визначальним фактором при притягненні особи до відповідальності, в даному випадку, є саме відсутність заповненої тахокарти, або картки водія чи роздруківки даних роботи тахографа. Водночас, з піктограми на роздруківці вбачається відсутність особистої картки водія в слоті цифрового тахографу лише протягом 53 хвилин (в проміжок з 2104 по 2157) за весь час маршруту. Отже, у спірному випадку, враховуючи те, що за весь час маршруту у позивача була відсутня картка праці та відпочинку водія лише за проміжок часу з 2104 по 2157, суд першої інстанції дійшов висновку, що застосована відповідачем адміністративно-господарська санкція у вигляді штрафу в розмірі 17 000грн, не є співмірною з тяжкістю порушення, допущеного позивачем , адже у водія під час проведення перевірки були наявні усі необхідні документи, а відсутня інформація про рух водія лише за 53 хвилини зі всього часу маршруту.
Не погодився з рішення суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу. Просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову. Вважає, що судом першої інстанції при ухваленні рішення порушено норми матеріального та процесуального права. Посилається на те, що статтею 48 Закону №2344-III обумовлено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством. Положеннями чинного законодавства покладено на перевізника обов`язок з забезпечення, а водія - пред`явлення для перевірки відповідних документів. Відтак, під час перевірки виявлено порушення вимог абзацу 3 статті 60 Закону №2344-ІІІ. За порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом було складено постанову від 03.01.2025 №076890. Згідно з копією акту №АР089180 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 24.11.2024, зокрема, встановлено, що під час перевірки виявлено порушення вимог статті 48 Закону №2344-ІІІ, а саме відсутня роздруківка режиму праці та відпочинку водія позивача за 23.11.2024 в проміжок часу з 21-04 год по 21-57 год (особиста карта водія була відсутня в слоті цифрового тахографу), у тому числі, порушення, відповідальність за яке передбачена вимогами абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону №2344-ІІІ. Щодо особи автомобільного перевізника, відповідач зазначає про товарно-транспортну накладну №23 від 23.11.2024, де автомобільним перевізником зазначено позивача. Таким чином, саме позивач є автомобільним перевізником. Згідно з положеннями пункту 3.3 Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України 24.06.2010 №385 водій транспортного засобу, обладнаного тахографом, зокрема: використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом; у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів. Згідно частини 8 статті 53 Закону №2344-ІІІ водії транспортних засобів, що належать резидентам або нерезидентам України, зобов`язані допускати до перевірки тахографів посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, надавати їм реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водіїв - тахокарти, а також, у разі якщо у транспортному засобі використовуються цифрові тахографи, роздруковувати на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок водіїв. Одним із обов`язкових документів у разі використання цифрового тахографа є роздруківка даних про режим роботи та відпочинку. При перевірці зроблено роздруківку даних роботи цифрового тахографа. Із зазначеної роздруківки вбачається, що інформація щодо режиму праці та відпочинку водія за 23.11.2024 відсутня через відсутність особистої карти водія в слоті для цифрового тахографа. Згідно із піктограмами на роздруківці, зробленій в момент проведення перевірки (23.11.2024), наявні записи про відсутність картки водія в слоті. В період часу з 20:59 год по 21:57 год (включно) є піктограма, яка розшифровується як «рух без дійсної карти». Якщо тахограф мав пошкодження, водій був зобов`язаний вносити дані вручну на зворотному боці рулону паперу. В даному випадку, при роздрукуванні інформація щодо праці та відпочинку водія була відсутня, саме через те, що водій не використовує картку водія, а отже, роздруківка даних фактично відсутня. Той факт, на який посилається позивач, що «водієм надано для перевірки картку водія», не свідчить жодним чином про дотримання вимог законодавства, адже картка не містить в собі інформації. Обов`язок вкладення картки водія у тахограф виникає з моменту початку рейсу та діє до завершення робочого дня. Таким чином, лише наявність у водія картки водія без її фактичного використання, не свідчить про дотримання вимог законодавства в частині наявності всіх необхідних документів в момент проведення перевірки.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне. 
Судом першої інстанції встановлено, що 24.11.2024 посадовою особою відповідача проведено рейдову перевірку на а/д М-14, «Одеса-Мелітополь», 21 км + 434 км. 
При проведенні рейдової перевірки перевірено транспортний засіб марки DAF, номерний знак НОМЕР_1 , напівпричіп VAN HOOL номерний знак НОМЕР_2 , на предмет дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання внутрішніх перевезень вантажів.
Під час перевірки транспортного засобу DAF VAN HOOL, д.н.з. НОМЕР_1 , НОМЕР_2 виявлено порушення статті 48 Закону №2344-ІІІ, а саме, відсутня роздруківка режиму праці та відпочинку водія ОСОБА_1 за 23.11.2024 в проміжок з 2104 по 2157 (особиста картка водія була відсутня в слоті цифрового тахографу), у тому числі порушення, відповідальність за які передбачена статтею 60 Закону №2344-III: абзацу 3 частини 1 - перевезення вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтею 48 Закону №2344-III, а саме, відсутня картка праці та відпочинку водія ОСОБА_1 за проміжок часу з 2104 по 2157.
03.01.2025 Відділом державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті винесено постанову про застосування адміністративно-господарських санкцій №076890, з якої випливає, що водієм ОСОБА_1 допущено порушення статті 48 Закону №2344-ІІІ, відповідальність за яке передбачена абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону №2344-ІІІ, що підтверджується актом від 24.11.2024 №АР089180 та постановлено стягнути з ОСОБА_1 адміністративно-господарський штраф у сумі 17 000 грн.
Позивач вважає протиправною постанову відповідача, якою на позивача накладено штраф у розмірі 17000грн.
Суд першої інстанції позов задовольнив.
Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи. 
Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.
Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначенні Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 №2344-ІІІ. 
Відповідно до статті 1 Закону №2344-ІІІ автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; 
вантажні перевезення - перевезення вантажів вантажними автомобілями;
вантажовідправник - фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка надає перевізнику вантаж для перевезення та вносить відповідні відомості до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж;
вантажоодержувач - фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка здійснює прийом вантажу та розвантаження транспортного засобу у порядку, встановленому законодавством;
документи на вантаж - документи, визначені відповідно до Митного кодексу України, законів України «Про транспортно-експедиторську діяльність», «Про транзит вантажів», інших актів законодавства, в тому числі міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, які необхідні для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом.
Статтею 18 Закону №2344-ІІІ встановлено, що з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані, зокрема:
організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку, відповідно до вимог законодавства України здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху;
забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці;
Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.
Згідно зі статтею 34 Закону №2344-ІІІ, автомобільний перевізник повинен, зокрема:
виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів;
забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства;
забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.
Відповідно до статті 48 Закону №2344-ІІІ, документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:
для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;
для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
Виходячи зі змісту статті 48 Закону №2344-ІІІ, перелік документів, які повинні мати водій для здійснення внутрішніх вантажних перевезень не є вичерпним, до таких документів належать також інші документи, передбачені законодавством.
Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, зокрема, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом встановлено Порядком проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (Порядок №1567, в редакції, чинній на момент проведення перевірки).
Згідно з пунктом 15 Порядку №1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно, зокрема:
наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом;
додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону;
додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів;
виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.
Пункт 20 Порядку №1567 передбачає, що виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що водій при здійсненні ним перевезень вантажів повинен мати при собі документи, визначені статтею 39 Закону №2344-ІІІ.
При цьому наведений у вказаній статті перелік документів не є вичерпним, оскільки зазначено на необхідність наявності інших документів, передбачених законодавством.
Згідно з частиною 6 статті 53 Закону № 2344-III водії транспортних засобів, що належать резидентам або нерезидентам України, зобов`язані допускати до перевірки тахографів посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, надавати їм реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водіїв тахокарти, а також, у разі якщо у транспортному засобі використовуються цифрові тахографи, роздруковувати на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок водіїв.
Відповідно до пунктів 6.1. Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 №340 (Положення №340, в редакції, чинній на момент проведення перевірки), автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.
Водії зберігають записи щодо режиму праці та відпочинку протягом робочої зміни та 28 днів з дня її закінчення.
Пунктом 1.3. Положення № 340 визначено, що вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами (далі ТЗ).
Згідно з пунктом 7.1. Положення № 340 органи, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху проводять перевірку встановленого режиму праці та відпочинку водіїв відповідно до законодавства України.
Відповідно до пункту 6.3. Положення № 340, водій, що керує ТЗ, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія (додаток 3) або повинен мати копію графіка змінності водіїв.
Інструкція №385, в редакції, чинній на момент проведення перевірки, визначає порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів.
Згідно з пунктом 1.3. Інструкції № 385, ця Інструкція поширюється на суб`єктів господарювання, які провадять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі).
На підставі пункту 1.4. Інструкції № 385:
контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв;
картка - картка контрольного пристрою (тахографа) з вбудованою мікросхемою, призначена для використання в цифровому тахографі;
тахокарта - бланк, призначений для внесення й зберігання зареєстрованих даних, який вводять в аналоговий контрольний пристрій (тахограф) та на якому маркувальні пристрої останнього здійснюють безперервну реєстрацію інформації, що підлягає фіксуванню відповідно до положень ЄУТР.
Відповідно до пункту 3.3. Інструкції №385 водій транспортного засобу, обладнаного тахографом:
забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа;
своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання;
використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом;
має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; 
заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом;
у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв);
у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.
За приписами пункту 3.5 Інструкції №385 перевізники, серед іншого:
забезпечують водіїв, які відправляються в рейс, необхідною кількістю тахокарт або паперу для роздруківки даних, що відповідають типу тахографа (аналоговий, цифровий);
зберігають інформацію, отриману за допомогою тахографа, кожного водія протягом 12 місяців з дати останнього запису, а протоколи перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, свідоцтва про повірку - протягом одного року з дати закінчення терміну їх дії; аналізують інформацію щодо дотримання режимів праці та відпочинку водіїв, отриману за допомогою тахографа, а в разі виявлення порушень вживають заходів щодо недопущення та запобігання виникненню їх в подальшому.
Відповідно до пункту 3.6 Інструкції №385, перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами та згідно з вимогами ЄУТР здійснюють періодичні інспекції, які включають перевірку:
правильності роботи тахографа та відповідності його типу згідно із законодавством (обов`язковість установлення тахографа певного типу - аналоговий або цифровий, позначка затвердження типу згідно з ЄУТР);
наявності та цілісності таблички тахографа та його пломб, а також маркування таблички та пломб тахографа знаком ПСТ, внесеним до Переліку;
дотримання вимог щодо періодичності проведення перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, а також перевірки тахографа;
дотримання вимог щодо періодів роботи та відпочинку водіїв та їх відповідність параметрам руху, зареєстрованим тахографом;
наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній пунктом 3.3 цього розділу, або наявності та чинності картки для цифрового тахографа;
строків зберігання відповідної інформації, отриманої за допомогою тахографа, протоколів перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу та повірки тахографа.
Водночас, за відсутності документів, на підставі яких виконуються вантажні перевезення, передбачених статтею 48 Закону №2344-III, застосовуються адміністративно-господарські штрафи.
Слід зазначити, що перелік необхідних документів для здійснення внутрішніх перевезень вантажів не є вичерпним, оскільки статтею 48 Закону №2344-III визначено, що законодавством можуть бути передбачені інші документи необхідні для внутрішніх перевезень вантажів.
Транспортний засіб, яким здійснюється перевезення вантажів, повинен бути обладнаний діючим та повіреним тахографом. 
Водій транспортного засобу, обладнаного тахографом, повинен мати при собі заповнені тахокарти, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом, а у разі керування транспортним засобом, який не обладнаний тахографом, водій повинен вести індивідуальну контрольну книжку водія.
При цьому, до переліку інших документів для здійснення внутрішніх перевезень вантажів, передбачених законодавством віднесено, зокрема, в даному випадку, роздруківки даних роботи тахографа та картку водія для цифрового тахографу.
Непред`явлення вказаних документів під час проведення перевірки свідчить про порушення законодавства про автомобільний транспорт, що має наслідком для застосування санкцій, визначених статтею 60 Закону №2344-III.
Матеріалами справи підтверджується, що підставою для притягнення позивача (як водія ТЗ) до відповідальності у вигляді адміністративно-господарського штрафу за постановою №076890 від 03.01.2025 є висновок відповідача про перевезення вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтею 48 цього Закону, а саме, відсутня роздруківка режиму праці та відпочинку водія ОСОБА_1 за 23.11.2024 в проміжок з 2104 по 2157 (особиста картка водія була відсутня в слоті цифрового тахографу).
При цьому, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що в силу пункту 3.5 Інструкції №385саме перевізники забезпечують водіїв, які відправляються в рейс, необхідною кількістю тахокарт або паперу для роздруківки даних, що відповідають типу тахографа (аналоговий, цифровий); зберігають інформацію, отриману за допомогою тахографа, кожного водія протягом 12 місяців з дати останнього запису та ін.
Саме перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами та згідно з вимогами ЄУТР здійснюють періодичні інспекції, які включають перевірку правильності роботи тахографа та ін. (п.3.6 Інструкції №385).
При цьому на водія не може бути покладена відповідальність, за вчинення/не вчинення дій, які належить вчиняти перевізнику.
Матеріалами справи підтверджується, що при проведенні перевірки зроблено роздруківку даних роботи цифрового тахографа.
Згідно із піктограмою на роздруківці, 23.11.2024, за період часу з 2104 год по 2157 год (включно) наявна позначка, яка розшифровується як «рух без дійсної карти».
Чинним законодавством передбачений обов`язок водія транспортного засобу, обладнаного тахографом, мати при собі заповнені тахокарти, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом.
Разом з цим, визначальним фактором при притягненні особи до відповідальності, в даному випадку, є саме відсутність заповненої тахокарти, або картки водія чи роздруківки даних роботи тахографа.
Згідно піктограми на роздруківці вбачається відсутність особистої картки водія в слоті цифрового тахографу лише протягом 53 хвилин (в проміжок з 2104 по 2157) за весь час маршруту.
Отже, у спірному випадку, враховуючи те, що за весь час маршруту у позивача була відсутня картка праці та відпочинку водія лише за проміжок часу з 2104 по 2157 (53 хвилини), суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що застосована відповідачем адміністративно-господарська санкція у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн, не є співмірною з тяжкістю порушення, допущеного позивачем, адже у водія під час проведення перевірки були наявні усі необхідні документи, натомість відсутня інформація про рух водія лише за 53 хвилини зі всього часу маршруту.
На думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що постанова відповідача винесена без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; зокрема без дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.
Згідно ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. 
На думку колегії суддів апеляційної інстанції матеріали справи дають підстави для висновку, шо позивачем доведені обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.
При цьому, відповідачем не доведено обставини, на яких ґрунтуються заперечення проти позовних вимог, не доведено правомірність дій/рішень відповідача як суб`єкта владних повноважень.
Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову.
Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи позивача та норми законодавства України, що регулюють дані правовідносини спростовують доводи викладені в апеляційній скарзі. 
Доводи апеляційної скарги щодо суті спору не спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.
Керуючись 241-245, 250, 311, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті – залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.08.2025 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття 12.01.2026.
Згідно ст. 328 КАС України постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова 

суддя Л.А. Божко 

суддя О.М. Лукманова