ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

17 грудня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 280/902/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),
суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В., 
за участю секретаря судового засідання Соловей Л.О.
за участю представників: позивача – Піскарьов А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09.06.2025 в адміністративній справі №280/902/25 за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києвіпро визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,- 
ВСТАНОВИВ:
Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з вимогами визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення про накладення штрафу №00514240901 від 31.07.2023 року та №00514220901 від 31.07.2023 року винесені Головним управлінням ДПС у м. Києві.
Підставою для винесення податкових повідомлень-рішень від 31 липня 2023 року № 00514240901 та від 31 липня 2023 року №00514220901 було встановлення факту реалізації тютюнових виробів без наявності марки акцизного податку та зберігання з метою реалізації тютюнових виробів без марок акцизного податку. Однак, 23.08.2023 року Дарницький районний суд м. Києва розглянувши Протокол про притягнення до адміністративною відповідальності ОСОБА_1 у судовій справі №753/9173/23, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 156 КУпАП було закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Зазначена постанова Дарницького районного суду м. Києва від 23.08.2023 року у судовій справі №753/9173/23 не була оскаржена та набула законної сили 04.09.2023 року. За змістом даної постанови, Дарницьким районним судом м. Києва в межах розгляду справи №753/9173/23 встановлено такі обставини: “…протокол про адміністративне правопорушення, усупереч вимогам ст. 256 КУпАП, не містить відомостей про встановлений факт продажу тютюнових виробів, електронних сигарет або рідин до них без відповідної марки акцизного податку ОСОБА_1 , у якій кількості, кому та за яку суму. При цьому, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, полягає саме у здійсненні торгівлі, тобто процесу обміну товарами та грошима. Також суд враховує той факт, що всупереч вимог ст.ст. 256, 264, 265 КУпАП виручка від торгівлі не вилучалася та не оглядалася. Отже доказів, які б підтверджували торгівлю ОСОБА_1 тютюновими виробами, не надано.... Суд вважає, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є належним доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, в зв`язку з чим не доведено, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 156 КУпАП….”. Отже вирішуючи даний спір по суті Дарницьким районним судом м. було закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, у зв`язку з відсутністю складу правопорушення, а саме: факту реалізації фізичною особою-підприємцем тютюнових виробів, електронних сигарет або рідин до них без відповідної марки акцизного податку, про що дійшли висновку посадові особи Головного управління ДПС в м. Києві під час перевірки, оформленої Актом від 05.06.2023 №42007/Ж.5/26-15-09-01/ НОМЕР_1 . З огляду на зазначене, позивач вважає винесені податкові повідомлення-рішення від 31 липня 2023 року № 00514240901 та від 31 липня 2023 року № 00514220901 протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки протиправних дій, ОСОБА_1 не вчиняв, що і було доведено в результаті судового розгляду справи №753/9173/23. Просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 09 червня 2025 року вимоги позову задоволено.
З апеляційною скаргою звернувся відповідач, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.
Аргументи, наведені контролюючим органом в обґрунтування вимог апеляційної скарги, фактично аналогічні наведеному у відзиві на позов.
В судовому засіданні представник позивача проти апеляційної скарги заперечив, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу безпідставною. Просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Апеляційним переглядом справи встановлено, на виконання наказу ГУ ДПС у м. Києві від 04.05.2023 року № 1861-п (а.с.53), посадовими особами Головного управління ДПС в м. Києві 24.05.2023 було проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 за адресою провадження діяльності: АДРЕСА_1 , з питань дотримання вимог законодавства, яке регулює виробництво та обіг спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах.
За результатами перевірки складено акт від 05.06.2023 року № 42007/ж5/26-15-09- 01/ НОМЕР_2 (далі - акт), яким встановлено порушення вимог статті 11 Закону України від 19.12.1995 року № 481/95-ВР “Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального” (далі - Закон № 481/95-ВР).
В ході проведення перевірки ФОП ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено факт реалізації тютюнового виробу (тютюн для кальяну Jibiar) у кількості одна пачка без наявності марки акцизного податку встановленого зразка, а також встановлено факт зберігання з метою реалізації тютюнових виробів (на суму 416 898 грн.), одноразових електронних сигарет (з рідинами) (на суму 106 610 грн.) та рідин, що використовуються в електронних сигаретах (на суму 35870 грн.), в асортименті.
24.05.2023 року, співробітниками Дарницького УП ГУНП у місті Києві також було складено Протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 275618 від 24.05.2023 року про те, що 24.05.2023 року близько 17 год. 45 хв. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснив продаж тютюнових виробів, а саме тютюну для кальянів, електронних цигарок, заправок для електронних цигарок без марок акцизного збору, чим ОСОБА_1 , вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення, роздрібна або оптова торгівля алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку -тягне за собою накладення штрафу від двохсот до шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією предметів торгівлі та виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі.
31.07.2023 року на підставі зазначеного вище Акту фактичної перевірки було складено податкові повідомлення-рішення: 
№ 00514240901 про порушення ФОП ОСОБА_1 статті 11 Закону України від 19.12.95 № 481/95-ВР “Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального” та на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України (далі за текстом - ПК України) та статті 17 Закону України від 19.12.95 № 481/95-ВР “Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального” (зі змінами) застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 833 796,00 грн (вісімсот тридцять три тисячі сімсот дев`яносто шість гривень 00 копійок); 
№ 00514220901 про порушення ФОП ОСОБА_1 п. 85.2 статті 85 ПК України та на підставі підпункту 54.33 пункту 54.3 статті 54 і пункту(ів) 121.1 статті (ей) 121 ПК України застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 1020,00 грн. (одна тисяча двадцять гривень 00 копійок).
Не погоджуючись із податковими повідомленнями-рішеннями 31 липня 2023 року №00514240901 та від 31 липня 2023 року № 00514220901 позивач звернувся із вказаною позовною заявою до суду. 
Вирішуючи спір по суті заявлених вимог, суд першої інстанції зазначив, щодо податкового повідомлення-рішення №00514220901 від 31.07.2023 року про застосування штрафних санкцій в сумі 1020грн. яке визнав протиправним, судом враховано, що відповідачем наявність письмового запиту від 24.05.2023 не доведено, відомості про складання акту відмови надання документів у суду також відсутні, отже після початку проведення перевірки контролюючий орган не здійснив усіх залежних від нього заходів задля забезпечення платнику податків можливості надати усі наявні у нього первинні та інші документи, пов`язані із предметом перевірки. Відтак, податковий орган в акті перевірки обмежився встановленням формальних умов застосування положень пунктів 44.1,44.6 статті 44та пункту85.6 статті 85 Податкового кодексу України, не з`ясувавши обставини, що мають значення для кваліфікації дій платника податків. Щодо податкового повідомлення-рішення №00514240901 від 31.07.2023 року яке визнано протиправним, суд врахував, що з магазину ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 працівниками Національної поліції вилучено тютюнових виробів, одноразових електронних сигарет (з рідинами) та рідини що використовуються в електронних сигаретах в асортименті без марок акцизного податку в кількості 3 579 шт. Будь-яких документів на оприбуткування вилученого працівниками Національної поліції товару, не представлено та не вказано. При цьому, вказані тютюнові вироби на момент здійснення фактичної перевірки та на момент їх вилучення перебували в приміщенні, що не належить ФОП ОСОБА_1 , воно було ним орендоване у іншої приватної особи, а саме ОСОБА_2 .
Здійснюючи перегляд справи в апеляційному порядку в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з пунктом 75.1 статті 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку , встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Підпунктом 75.1.3 пункт 75.1 статті 75 ПК України визначено, що фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Порядок проведення фактичної перевірки врегульовано статтею 80 ПК України, пунктом 80.1 якої передбачено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
Відповідно до пункту 80.5 статті 80 ПК України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.
В силу пункту 80.2 статті 80 ПК України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, пп. 80.2.5 у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.
Згідно із п. 81.1 статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом.
Позивач у позовній заяві не оскаржує факт призначення перевірки та право контролюючого органу на її здійснення.
Щодо притягнення позивача до відповідальності за порушення ст.11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», суд зазначає наступне.
Відповідно до абзацу 3 частини четвертої статті 11 Закону № 481/95-ВР визначено, що алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.
Відповідно до пп.14.1.107 п.14.1 ст.14 ПК України, марка акцизного податку - спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів.
Маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів - наклеювання марки акцизного податку на пляшку (упаковку) алкогольного напою чи пачку (упаковку) тютюнового виробу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України щодо виробництва, зберігання та продажу марок акцизного податку (пп.14.1.109 п.14.1 ст.14 ПК України).
Відповідно до пункту 226.1 статті 226 ПК України у разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів чи ввезення таких товарів на митну територію України платники податку зобов`язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару.
Положеннями пункту 226.2 статті 226 ПК України визначено, що наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою та пачці (упаковці) тютюнового виробу є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати податку та легальності ввезення товарів.
Відповідно до пункту 226.3 статті 226 ПК України передбачено, що виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів здійснюються відповідно до положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України.
Маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється марками акцизного податку, зразки яких затверджуються Кабінетом Міністрів України (п.226.5 ст.226 ПК України).
Згідно з пунктом 226.8 статті 226 ПК України кожна марка акцизного податку на тютюнові вироби повинна мати окремий номер та позначення про квартал і рік випуску марки.
Виробники та імпортери тютюнових виробів ведуть облік та звітують про використання марок акцизного податку за видами марок (ТІ - "тютюн імпортний", ТВ - "тютюн вітчизняний") у кількісному виразі.
Положеннями пункту 226.9 статті 226 ПК України визначено, що вважаються такими, що немарковані:
-алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками акцизного податку;
-алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції;
-вироблені в Україні алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари;
-алкогольні напої іноземного виробництва з марками акцизного податку, на яких зазначена сума акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням міцності продукції, місткості тари та розміру ставок акцизного податку, діючих на момент виробництва марки.
Відповідно до пункту 226.3 статті 226 ПК України постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 №1251 затверджено Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів.
Згідно із пунктом 20 Положення маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів здійснюється виробниками зазначеної продукції.
Вважаються такими, що немарковані, алкогольні напої та тютюнові вироби у випадках, визначених пунктом 226.9 статті 226 Податкового кодексу України, а також алкогольні напої з марками, що мають такі пошкодження: пошкодження, які унеможливлюють встановлення реквізитів, передбачених абзацом сьомим пункту 5 цього Положення; наявність відкритого надриву з краю марки, розмір якого (ширина, довжина) перевищує такі значення: вертикальний надрив - 4 х 10 міліметрів; горизонтальний - 4 х 20 міліметрів; діагональний - 4 х 18 міліметрів (довжина діагонального розриву визначається як прямокутна проекція); пошкодження, внаслідок яких зменшилася довжина марки на 10 чи більше міліметрів або ширина марки - на 5 чи більше міліметрів; відсутність кута марки площею більше ніж 150 кв. міліметрів, довжина меншої сторони якого становить більше ніж 10 міліметрів.
Відповідно до абзацу 19 частини 2 статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у разі виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у розмірі - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень.
Законом визначена відповідальності у вигляді штрафу саме за виробництво, зберігання, транспортування, реалізацію фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів, алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку.
Механізм застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону визначає Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 №790.
Пунктом 5 вказаного Порядку передбачено, що підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є:
- акт перевірки додержання суб`єктом господарювання встановлених законодавством вимог, обов`язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства;
- результати проведення органом, який видав ліцензію, іншими органами виконавчої влади в межах їх компетенції перевірок суб`єкта господарювання, пов`язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів;
-матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб`єктами господарювання вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.
Під час розгляду справи судом встановлено, що 24.05.2023 року в день проведення фактичної перевірки позивачем надані письмові пояснення представникам ГУ ДПС м.Києва, за змістом якої позивач власноруч зазначив про продаж ним тютюну для кальяну у кількості 1 пачки без наявності марки акцизного податку за ціною 120 грн. (ас72), що підтверджується чеком №139602 (ас71).
Також працівниками Національної поліції за адресою розташування магазину ФОП Ничипорук (м.Київ пр. Петра Григорена.28)вилучено тютюнових виробів, одноразових електронних сигарет (з рідиною) та рідини, що використовується в електронних сигаретах в асортименті без марок акцизного податку в кількості 3 579 шт. При цьому будь-яких первинних документів: видаткова/товарна накладна, товарно-транспортна накладна (ТТН), акт приймання-передачі та/або розрахункові документи (фіскальні чеки) від постачальника, які мають підтверджувати походження товару та зберігатися для перевірок позивачем не надано.
З урахуванням встановлених обставин, перевіряючими зроблено висновок про те, що тютюнові вироби - сигарети, які зберігалися у господарській одиниці позивача, де здійснювалася відповідна фактична перевірка, немарковані марками акцизного податку.
Колегія суддів зазначає, що виходячи з позиції позивача, виникає спір щодо наявності суб`єктивної сторони (вини) у діях платника як одного з елементів складу податкового правопорушення, але в даному випадку, відсутність такої доводиться поясненнями платника податків, який визнав та підтвердив продаж тютюну для кальяну у кількості 1 пачки без наявності марки акцизного податку, отже склад податкового правопорушення є доведеним (ас72).
Таким чином, є доведеним встановлення податковим органом порушення позивачем ст. 11 Закону № 481/95-ВР.
Суд звертає увагу на те, що у даному випадку контролюючим органом складено акт за результатами фактичної перевірки від 05.06.2023 року №42007/Ж5/26-15-09-01/3503906779, в якому зазначено про встановлення в ході перевірки фактів порушень позивачем саме вимог податкового, та іншого законодавства, в частині виявлення порушення - зберігання тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка.
Відповідно до абзацу 8 пункту 86.1 статті 86 ПК України матеріали перевірки - це: акт (довідка) перевірки з інформативними додатками, які є його невід`ємною частиною; заперечення, надані платником податків до акта (довідки) перевірки (у разі їх наявності на час розгляду); пояснення та їх документальне підтвердження, які надані платником податків відповідно до підпункту 16.1.15 пункту 16.1 статті 16 та відповідно до абзацу другого підпункту 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 розділу I цього Кодексу.
Згідно з п.86.8 ст.86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.
Таким чином, суд дійшов висновку про дотриманням контролюючим органом й порядку оформлення фактичної перевірки, в частині виявлення порушення ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», який визначено ст. 86 ПК України. 
З огляду на встановлені обставини та викладені норми, колегія суддів доходить висновку про обґрунтованість висновку податкового органу щодо зберігання позивачем тютюнової продукції немаркованої марками акцизного податку чи з підробленими/фальсифікованими марками акцизного податку та доведено належними і допустимими доказами порушення позивачем вимог ст. 11 Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», що свідчить про наявність підстав для прийняття відповідачем оскаржуваних податкових повідомлень-рішень. 
Що стосується доводів про застосування судом преюдиційності обставин, встановлених у справі про адміністративне правопорушення, слід зазначити таке.
Відповідно до частин шостої-сьомої статті 78 КАС вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.
Диспозиція наведеної правової норми прямо вказує на те, що обов`язковими для суду, який розглядає справу, є, зокрема постанова суду у справі про адміністративне правопорушення.
Водночас розглядувана норма встановлює межі обов`язковості зазначених різновидів судових рішень для адміністративного суду, що розглядає конкретну адміністративну справу.
Така обов`язковість поширюється лише на те питання, чи мало місце певне діяння та чи вчинене воно особою, щодо якої постановлено відповідний вирок або прийнято постанову.
Отже, обов`язковими для врахування адміністративним судом є факти, наведені у вироку в кримінальній справі чи постанові у справі про адміністративне правопорушення, щодо часу, місця та об`єктивного характеру відповідного діяння тієї особи, правові наслідки, дій чи бездіяльності якої є предметом розгляду в адміністративній справі.
Водночас правова кваліфікація діяння особи, наведена у вироку в кримінальній справі або постанові про адміністративне правопорушення (тобто застосування тих чи інших правових норм до відповідної поведінки), не є обов`язковою для адміністративного суду.
Відповідно висновки інших судів щодо правомірності чи протиправності дій особи, поведінка якої є предметом розгляду в адміністративній справі, не є обов`язковими для адміністративного суду, який таку справу розглядає.
Висновки та оцінки іншого суду щодо правомірності поведінки особи, її винуватості у вчиненні правопорушення тощо не позбавляють адміністративний суд, який розглядає по суті справу, предмет якої пов`язаний із відповідними діяннями цієї особи, права надати їм власну оцінку.
Таким чином, адміністративний суд під час розгляду конкретної справи на підставі встановлених ним обставин (у тому числі з урахуванням преюдиційних обставин) повинен самостійно кваліфікувати поведінку особи і дійти власних висновків щодо правомірності такої поведінки з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм.
В постанові Дарницького районного суду м. Києва в межах розгляду справи №753/9173/23 суд, дійшов висновку про закриття провадження в справі відносно позивача за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Водночас, у розглядуваній справі суд, не змінюючи обставин встановлених у справі про адміністративне правопорушення, надав оцінку діям перевіряючих та формі складених ними документів, на підставі чого самостійно кваліфікував поведінку ФОП Ничипорук та дійшов власних висновків щодо його дій. 
Про визначення поняття податкового правопорушення
Відповідно до приписів статті 109 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників, податкових агентів та/або їхніх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Реалізація тютюнових виробів без акцизних марок: продаж тютюнових виробів, на яких відсутні передбачені законом марки акцизного податку.
Зберігання з метою реалізації: наявність тютюнових виробів без акцизних марок на території підприємства, яка не є місцем первинного обліку, з наміром їх подальшого продажу.
Порушення можуть бути встановлені як під час продажу, так і під час зберігання товару на складі.
Перевірка на наявність акцизних марок є ключовим фактором для встановлення факту порушення.
За наведеного вище колегія суддів вважає, що заявлені позовні вимоги не знайшли свого підтвердження матеріалами справи, є не обґрунтованими.
Отже, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із прийняттям нового про відмову у задоволенні позову.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Керуючись ст. ст. 243, 250, 310, 315, 317, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві задовольнити.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09.06.2025 в адміністративній справі №280/902/25 скасувати.
Ухвалити у справі нову постанову, якою в задоволені адміністративного позову Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовити.
Постанова набирає законної сили відповідно до ст.325 Кодексу адміністративного судочинства України, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку, встановленому ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повний текст судового рішення виготовлено 23 грудня 2025 року.

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко 

суддя Л.А. Божко 

суддя Ю. В. Дурасова