Справа № 991/11740/25
Провадження № 1-кп/991/149/25

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД 

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2026 року         м. Київ

Вищий антикорупційний суд колегією суддів в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
сторін кримінального провадження:
з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_5 ,
з боку захисту: обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , захисників - адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (в режимі відеоконференції з власних технічних засобів),
у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.04.2024 за № 42024110000000146, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 368 КК України,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання заступника начальника другого відділу управління процесуального керівництва, підтримання публічного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5 про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,
установив:
У провадження колегії суддів Вищого антикорупційного суду надійшли клопотання заступника начальника другого відділу управління процесуального керівництва, підтримання публічного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5 про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (Вх. № 394/26 від 05.01.2026 та № 668/26 від 07.01.2026 відповідно).
І. Суть клопотань
1.1. Продовження строку дії обов`язків, покладених на ОСОБА_6 .
Прокурор просить продовжити строк дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_6 , строком на 2 місяці, а саме: прибувати за кожною вимогою до прокурора та суду (1); не відлучатися за межі території України без дозволу суду (2); повідомляти суд про зміну місця проживання та місця роботи (3); утримуватися від спілкування з обвинуваченим ОСОБА_7 , а також свідками ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 як безпосередньо, так і через третіх осіб (4); здати на зберігання до Державної міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (5).
Клопотання обґрунтовано тим, що встановлені в ухвалі слідчого судді ризики, а саме: переховування від суду (1); знищення, спотворення або приховання речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (2); незаконного впливу на свідків та іншого обвинуваченого у кримінальному провадженні (3), вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (4), не зменшились, продовжують існувати та свідчать про необхідність продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_6 .
Необхідність продовження обвинуваченому обов`язку з`являтися до прокурора на цій стадії обумовлена необхідністю вручення йому процесуальних документів, зокрема, але не виключно, клопотань про продовження строку дії обов`язків.
1.2. Продовження строку дії обов`язків, покладених на ОСОБА_7 .
Прокурор просить продовжити строк дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_7 , строком на 2 місяці, а саме: прибувати за кожною вимогою до прокурора та суду (1); не відлучатися за межі території України без дозволу суду (2); повідомляти суд про зміну місця проживання та роботи (3); утримуватися від спілкування з обвинуваченим ОСОБА_6 , а також зі свідками ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 як безпосередньо, так і через третіх осіб (4); здати на зберігання до Державної міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (5).
Клопотання обґрунтовано тим, що встановлені в ухвалі слідчого судді ризики, а саме: переховування від суду (1); знищення, спотворення або приховання речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (2); незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні (3), вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (4), не зменшились, продовжують існувати та свідчать про необхідність продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_7 .
Необхідність продовження обвинуваченому обов`язку з`являтися до прокурора на цій стадії обумовлена необхідністю вручення йому процесуальних документів, зокрема, але не виключно, клопотань про продовження строку дії обов`язків.
ІІ. Позиції учасників провадження щодо заявлених клопотань
Прокурор ОСОБА_5 підтримав подані ним клопотання про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , у повному обсязі та просив задовольнити з підстав, викладених у них. Зазначив, що він просить продовжити визначені слідчим суддею обов`язки з врахуванням стадії кримінального провадження. Вважає, що спілкування між обвинуваченими є ризиком спотворення будь-якої інформації, впливу на свідків тощо. Обов`язок утримуватися від спілкування зі свідками у такому вигляді діє з моменту застосування до обвинувачених запобіжних заходів.
Захисник ОСОБА_9 заперечив щодо задоволення поданого прокурором клопотання. Вважає клопотання таким, що не відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства. Враховуючи стадію кримінального провадження, прокурор мав звернутись до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу, оскільки суб`єкти змінились, а до обов`язків додається посилання на суд та зникає посилання на прокурора, слідчого. Обов`язки, які просить продовжити прокурор, збігаються з обов`язками обвинуваченого, покладеними на нього КПК України. На його думку, зазначені в клопотанні прокурора обов`язки є зміненими. Разом із тим, у випадку, якщо суд дійде висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора, просив врахувати, що спілкування з іншим учасником кримінального провадження (обвинуваченим) фактично може призвести до порушення права на захист.
Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав правову позицію свого захисника.
Захисник ОСОБА_8 підтримав доводи захисника ОСОБА_9 та заперечив щодо задоволення поданого прокурором клопотання. Зазначив, що відображені у клопотанні ризики відсутні, а доводи, які їх обґрунтовують, нічим не підтверджені. На його думку, у обов`язках «прибувати за кожною вимогою», «не відлучатися за межі України без дозволу» та «повідомляти про місце проживання, роботи» потрібно виключити посилання на прокурора та залишити лише посилання на суд. Обов`язки «утримуватися від спілкування» та «здачі на зберігання паспорту для виїзду за кордон» підлягають виключенню. 
Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав правову позицію свого захисника у повному обсязі.
ІІІ. Встановлені обставини, мотиви та оцінка суду
Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.
За змістом ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на обвинуваченого на строк не більше двох місяців; у разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України.
Враховуючи положення ст. 199 КПК України, суд під час розгляду клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків має з`ясувати, крім обставин, зазначених у ч. 1 ст. 194 КПК України, чи наявні обставини, які свідчать про те, що заявлені ним ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують подальше застосування покладених на особу обов`язків.
Зі змісту долучених до клопотання матеріалів вбачається, що:
- ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 11.11.2025 продовжено на два місяці строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_6 , а саме: прибувати за кожною вимогою до детектива, прокурора та суду (1); не відлучатися за межі території України без дозволу детектива, прокурора та суду (2); повідомляти детектива, прокурора та суд про зміну місця проживання та місця роботи (3); утримуватися від спілкування з підозрюваним ОСОБА_7 , а також свідками ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 як безпосередньо, так і через третіх осіб (4); здати на зберігання до Державної міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (5);
- ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 12.11.2025 продовжено на два місяці строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_7 , а саме: прибувати за кожною вимогою до детектива, прокурора (1); не відлучатися за межі території України без дозволу детектива, прокурора (2); повідомляти детектива, прокурора про зміну місця проживання та роботи (3); утримуватися від спілкування з підозрюваним ОСОБА_6 , а також свідками ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 як безпосередньо, так і через третіх осіб (4); здати на зберігання до Державної міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (5).
Враховуючи стадію кримінального провадження, питання обґрунтованості пред`явленого ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачення не може бути предметом розгляду суду, оскільки зібрані стороною обвинувачення докази підлягатимуть дослідженню відповідно до положень параграфа 3 глави 28 КПК України, і тільки за результатами судового розгляду має вирішуватись питання про доведеність обвинувачення. 
За таких обставин, під час розгляду клопотання Суд надаватиме оцінку виключно тим доводам, які стосуються продовження існування заявлених прокурором ризиків.
Під час розгляду клопотань прокурором доведено, що ризик переховування від суду, який Суд оцінює в світлі обставин цього кримінального провадження та особистих обставин обвинувачених, продовжує існувати. Так, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, яке є особливо тяжким корупційним кримінальним правопорушенням, пов`язаним з корисливою спрямованістю. Санкція ч. 4 ст. 368 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.
Встановлені під час судового засідання обставини, зокрема наявність у обвинувачених паспортів громадянина України для виїзду за кордон, дійсних до липня 2027 року та січня 2028 року, а також правомірна можливість обвинуваченого ОСОБА_6 покинути територію України у зв`язку з сімейними обставинами навіть під час запровадженого в країні режиму воєнного стану, вказують на те, що обвинувачені мають реальну можливість виїзду за межі України.
Суд зазначає, що сам по собі факт не виявлення всієї суми неправомірної вигоди, яка є предметом цього кримінального провадження, не є безумовним доказом наявності ризику переховування від суду. Водночас, така обставина враховується судом у сукупності з тяжкістю покарання, яке загрожує обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у разі визнання їх винуватими, а також наявністю у них закордонних паспортів, що об`єктивно розширює їх можливості для виїзду за межі території України та ухилення від правосуддя.
Усвідомлюючи тяжкість можливого покарання та невідворотність кримінальної відповідальності, обвинувачені можуть використати наявні у них засоби та можливості для переховування від суду, зокрема, можуть залишити територію України з метою уникнення кримінальної відповідальності. 
Сукупність обставин, про які зазначає прокурор, щодо посади, яку обіймав обвинувачений ОСОБА_6 на момент вчинення кримінального правопорушення (заступника Міністра енергетики України), та наявності у обвинувачених зв`язків зі службовими особами державних та правоохоронних органів, на переконання Суду, також підтверджує, що ризик переховування від суду залишається актуальним і з плином часу не зменшився.
Суд дійшов висновку, що у цьому кримінальному провадженні продовжує існувати й ризик знищення, спотворення або приховування речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. 
Зі змісту клопотань прокурора та обвинувального акта вбачається, що під час вчинення інкримінованих дій обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вживались заходи конспірації, які проявлялись у приховуванні реального характеру взаємовідносин, способів отримання та розподілу неправомірної вигоди, а також у використанні механізмів, спрямованих на унеможливлення фіксації протиправної діяльності.
Крім того, Суд бере до уваги викладені в клопотанні обставини, пов`язані з приховуванням фактичного матеріального становища ОСОБА_7 , який за наявними у сторони обвинувачення даними не мав жодного офіційного доходу, що можуть свідчити про свідоме маскування джерел походження коштів та реальних фінансових джерел. Така поведінка, у сукупності з іншими встановленими у кримінальному провадженні ризиками, може вказувати на наявність навичок і наміру приховування або спотворення відомостей, які можуть мати доказове значення для кримінального провадження.
Суд вважає, що на момент розгляду клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинувачених, продовжує існувати й ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.
Зокрема, у ході досудового розслідування цього кримінального провадження зафіксовані дані, що можуть свідчити про вчинення обвинуваченими інших кримінальних правопорушень. Допитаний під час досудового розслідування свідок повідомив про неодноразове та регулярне отримання неправомірної вигоди ОСОБА_6 у співучасті з ОСОБА_7 , що може свідчити про відсутність випадковості в інкримінованих їм діях та вказувати на сформовану й стійку модель протиправної поведінки, а не на поодинокий випадок. Така обставина об`єктивно вказує на наявність ризику продовження вчинення аналогічних дій у разі відсутності належних процесуальних обмежень.
Крім того, Суд враховує, що ОСОБА_7 раніше притягувався до кримінальної відповідальності та має судимість, що у сукупності з наведеними вище показаннями свідка свідчить про існування сформованого ним середовища, в межах якого вчинялися протиправні дії. При цьому, Суд звертає увагу, що зазначена обставина оцінюється не як окрема, а береться до уваги разом із іншими даними, зокрема характером взаємодії між співучасниками та роллю кожного з них у вчиненому кримінальному правопорушенні.
Враховуючи викладене, Суд вважає, що продовження існування ризиків переховування від суду, знищення, спотворення або приховування речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, та вчинення іншого кримінального правопорушення обумовлює необхідність продовження строку дії покладених на обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обов`язків, а саме: не відлучатися за межі території України без дозволу суду (1); повідомляти суд про зміну місця свого проживання та роботи (2), здати на зберігання до Державної міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну (3).
Обов`язок прибувати до прокурора та суду за кожною вимогою є таким, що безпосередньо корелюється з процесуальним обов`язком, передбаченим п. 1 ч. 7 ст. 42 КПК України, відповідно до якого обвинувачений зобов`язаний прибути за викликом до прокурора та суду. Такий обов`язок спрямований на забезпечення належного процесуального контролю за поведінкою обвинуваченого та належне здійснення судового розгляду. Враховуючи ці обставини, Суд не вбачає підстав для продовження дії зазначеного обов`язку.
Також продовжує існувати ризик впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні. 
Показання свідків мають суттєве значення для доведення обставин, які підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні. В умовах зацікавленості обвинувачених у відверненні негативних наслідків, обумовлених притягненням до кримінальної відповідальності, вони можуть безпосередньо, а також, використовуючи зв`язки з іншими особами, впливати на свідків у різних формах (умовляння, підкуп, заохочення, погрози тощо), з метою їх спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм відомі, тощо.
Про існування ризику впливу обвинувачених на свідків у цьому кримінальному провадженні свідчить і та обставина, що ОСОБА_6 обіймав посаду заступника Міністра енергетики України, яка передбачала наявність у нього певних адміністративних та організаційних важелів впливу, зокрема на діяльність суб`єктів господарювання, заснованих цим же Міністерством, а також на їх працівників, частина з яких є свідками або потенційними свідками у цьому кримінальному провадженні. Навіть після припинення виконання відповідних повноважень такі зв`язки та авторитет останнього, на думку Суду, можуть зберігатися, що об`єктивно створює можливості для впливу на поведінку зазначених осіб.
У свою чергу, ОСОБА_7 має неофіційний, проте реальний вплив на роботу суб`єктів господарювання, з якими пов`язані обставини кримінального правопорушення, що у поєднанні з його контактами у відповідному середовищі, зокрема Міністерстві енергетики України, створює передумови для здійснення тиску на працівників цих суб`єктів з метою зміни або узгодження показань.
Викладені обставини, а також факт ознайомлення сторони захисту з усіма матеріалами досудового розслідування, дають обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , як мінімум, відомі особи (їх імена та прізвища), які можуть володіти інформацією, яка може стосуватися обставин кримінального правопорушення та мати суттєве значення для цього кримінального провадження.
Окрім того, Суд бере до уваги, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 перебувають у довірливих відносинах, що підвищує ймовірність координації їх дій з метою впливу на свідків, у тому числі шляхом переконання, обіцянок вигоди або використання службових та неформальних зв`язків. За таких обставин існує обґрунтована ймовірність того, що за відсутності належних процесуальних обмежень обвинувачені можуть використати свої можливості та зв`язки для перешкоджання встановленню обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, шляхом незаконного впливу на свідків.
Більш того, ризик незаконного впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
Існування такого ризику обумовлює необхідність продовження строку дії покладеного на обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обов`язку утримуватися від спілкування зі свідками ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 як безпосередньо, так і через третіх осіб.
Разом із тим, Суд вважає за потрібне конкретизувати продовжені ухвалами слідчого судді від 11 та 12.11.2025 обов`язки «утримуватися від спілкування зі свідками», визначивши предмет спілкування щодо якого існуватиме обмеження таким чином: «з приводу обставин, викладених у обвинувальному акті».
Таке формулювання обов`язку дозволить чітко та зрозуміло визначити обставини, щодо яких обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 необхідно утриматись від спілкування. Також, це забезпечуватиме належне дотримання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків і водночас убезпечуватиме їх від можливих порушень внаслідок певної невизначеності, коли вони могли не знати, з приводу яких обставин їм заборонено контактувати з зазначеними вище особами.
Також, на думку Суду, необхідність продовження обов`язку обвинувачених утримуватися від спілкування один з одним прокурором доведена не була, як і настання негативних наслідків у випадку відсутності такого обов`язку. Продовження цього обов`язку було б непропорційним, оскільки воно може обмежувати право обвинувачених на спільну підготовку до захисту, обговорення процесуальних дій тощо, що є невід`ємною складовою права на захист, гарантованого ст. 63 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Підсумовуючи, Суд вважає, що покладені на обвинувачених обов`язки у визначеному вище обсязі не є занадто обтяжливими для них, будуть здатні запобігти реалізації встановлених вище ризиків і в достатній мірі забезпечать їх належну процесуальну поведінку.
Враховуючи приписи ч. 5 ст. 194 КПК України, Суд продовжує строк дії обов`язків, покладених на обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , строком на два місяці, тобто до 12.03.2026.
Водночас, враховуючи стадію кримінального провадження (підготовче судове провадження), відсутні підстави для продовження обов`язків в частині прибуття чи повідомлення слідчих (детективів) та прокурорів, оскільки контроль за виконанням, дотриманням процесуальних обов`язків ними здійснювався виключно на стадії досудового розслідування. Отже, доводи сторони захисту, що таким чином обов`язки змінюються, а не продовжуються, є необґрунтованими.
З огляду на досліджені у ході судового засідання факти та обставини, Суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення клопотань прокурора про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
На підставі викладеного, керуючись ст. 177-178, 194, 315, 372, 376 КПК України, Суд
постановив:
Клопотання прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5 про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_6 - задовольнити частково.
Продовжити строк дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_6 ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 11.11.2025, на два місяці, а саме:
1) не відлучатися за межі території України без дозволу суду;
2) повідомляти суд про зміну місця свого проживання та місця роботи;
3) утримуватися від спілкування зі свідками ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 як безпосередньо, так і через третіх осіб, з приводу обставин, викладених у обвинувальному акті;
4) здати на зберігання до Державної міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну. 
Строк дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_6 , встановити до 12.03.2026.
Клопотання прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5 про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_7 - задовольнити частково.
Продовжити строк дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_7 ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 12.11.2025, на два місяці, а саме:
1) не відлучатися за межі території України без дозволу суду;
2) повідомляти суд про зміну місця свого проживання та роботи;
3) утримуватися від спілкування зі свідками ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 як безпосередньо, так і через третіх осіб, з приводу обставин, викладених у обвинувальному акті;
4) здати на зберігання до Державної міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну. 
Строк дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_7 , встановити до 12.03.2026.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає. Заперечення щодо ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.
Головуюча:          ОСОБА_1 

Судді:           ОСОБА_2 

ОСОБА_3