Справа № 341/1153/25 
Провадження № 22-ц/4808/1650/25 
Головуючий у 1 інстанції ВАСИЛЬЦОВА Г. А. 
Суддя-доповідач Бойчук 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 листопада 2025 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі:
                       судді-доповідача        Бойчука І.В.,
                       суддів:                Пнівчук О.В., Томин О.О.,
розглянувши у порядку письмового провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» Хлопкової Марії Сергіївни на рішення Галицького районного суду Івано-Франківської області від 14 жовтня 2025 року під головуванням судді Васильцової Г.А. в м. Галич,
в с т а н о в и в:
В липні 2025 року представник ТОВ «Юніт Капітал» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №700686358 від 12.05.2021 у розмірі 12 276,12 грн та понесених у справі судових витрат.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 12.05.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено договір №700686358 у формі електронного документа, підписаний в порядку визначеному ст. 12 Законом України «Про електронну комерцію» з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Кредитор свої зобов`язання виконав та надав боржнику у користування грошові кошти у розмірі 12 249 грн на банківську карту відповідачки №5168-74ХХ-ХХХХ-7453, проте боржник свої зобов`язання з повернення коштів у встановлений договором строк не виконала. 
Позивач вказав, що в подальшому право вимоги за вказаним кредитним договором на підставі договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 перейшло від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон плюс», термін дії якого неодноразово продовжувався на підставі додаткових угод. Надалі, на підставі договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 право вимоги до боржника перейшло від ТОВ «Таліон плюс» до ТОВ «Онлайн Фінанс», а на підставі договору факторингу №04/06/25-Ю від 04.06.2025 від ТОВ «Онлайн Фінанс» до позивача ТОВ «Юніт Капітал». 
Станом на дату звернення до суду у відповідачки виникла заборгованість у розмірі 12 276,12 грн, яка складається з: 12 249 грн заборгованість по тілу кредиту, 27,12 грн заборгованість по несплаченим відсоткам за користуванням кредитом. 
Позивач просив стягнути заборгованість за кредитним договором №700686358 від 12.05.2021 у розмірі 12 276,12 грн, судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 грн та судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.
Рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області від 14 жовтня 2025 року відмовлено в задоволенні позовних вимог.
В апеляційній скарзі представник ТОВ «Юніт Капітал» вказала, що не погоджується з рішенням суду першої інстанції, вважає його таким, що ухвалене без повного та всебічного з`ясування обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення спору, а також з висновками, що не відповідають фактичним обставинам справи у зв`язку з чим вказане рішення підлягає скасуванню.
Зазначила, що не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо недоведеності нарахованих відсотків за кредитним договором та вважає, що вони не відповідають дійсним обставинам справи, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позову ТОВ «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Вказала, що відповідачка лише частково погашала заборгованість та не повернула кредитні кошти у повному розмірі, тому було продовжено нарахування відсотків і в підсумку загальна сума заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №700686358 від 12.05.2021 на момент подачі позовної заяви становить 12 276,12 грн.
Зазначила, що суд першої інстанції не надавши належної оцінки всім наданим сторонами доказам та не дослідивши матеріали справи у повному обсязі дійшов передчасного та помилкового висновку про відсутність заборгованості у відповідачки перед позивачем. Фактично суд обмежився формальною перевіркою поданих розрахунків, не перевіривши їх правильність та обґрунтованість у відповідності до первинних документів і вимог закону. Такий підхід призвів до неправильного встановлення розміру заборгованості. Відтак висновки суду першої інстанції не ґрунтуються на фактичних обставинах справи та є помилковими.
Просила рішення Галицького районного суду Івано-Франківської області від 14.10.2025 скасувати. Постановити у справі нове рішення, яким позовну заяву ТОВ «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити в повному обсязі. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором №700686358 від 12.05.2021 у розмірі 12 276,12 грн. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи в сумі 13 056 грн а саме: судовий збір у розмірі 6 056 грн, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 грн покласти на відповідачку.
Відзиву на апеляційну скаргу не надходило, що відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.
У порядку ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Тому, розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, враховуючи таке.
Відповідно до положень ч. 1-3 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.
Відмовляючи позивачу в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що ним не доведено належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами наявність заборгованості у ОСОБА_1 за кредитним договором №700686358 від 12.05.2021
Апеляційний суд вважає, що такі висновки суду першої інстанції є обґрунтованими, враховуючи таке.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом 12 травня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено договір №700686358 у формі електронного документа, підписаний в порядку, визначеному ст. 12 Законом України «Про електронну комерцію» з використанням електронного підпису, за допомогою одноразового ідентифікатора MNV5DJ88 (а.с.13-14).
Відповідно до п.1.1. договору кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит на суму 12 249 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти кредитодавцю відповідно до умов, зазначених в цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Комфорт» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога»(а.с. 13).
Пунктом 1.2 кредитного договору передбачено, що кредит надається строком на 70 днів.
Згідно п. 1.4. кредитного договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється в розмірі 237,25 % річних, що становить 0,65 % в день від суми кредиту за час користування ним (дисконтна процентна ставка).
Умови нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою застосовуються за умови, що кожен з чергових платежів здійснений не пізніше строку вказаного в графіку платежів за цим договором. Сторони погодили, що у разі прострочення повернення будь-якого з платежів за цим договором умови про нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою скасовуються і до відносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою починаючи з наступного дня що слідує датою платежу. У разі якщо позичальник погасить прострочену заборгованість за договором, умови у вигляді нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою застосовуються знову, починаючи з наступного дня за днем повного погашення простроченої заборгованості (п. 1.6. кредитного договору).
Пунктом 1.5. договору визначено, що на умовах викладених в п. 1.6. кредитного договору до відносин між сторонами застосовуються умови нарахування процентів за ставкою 474,50 % річних, що становить 1,30 % в день від суми кредиту за час користування ним.
Повернення частини кредиту та всіх нарахованих процентів здійснюється раз в 2 тижні. Рекомендований розрахунок сукупної вартості кредиту, суми та дати платежів зазначаються в графіку платежів, що є невід`ємною частиною цього договору і є додатком №1 до кредитного договору (а.с.15).
Невід`ємною частиною цього договору є правила та паспорт споживчого кредиту, що надано позичальнику до укладення договору. Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись правил, текст яких розміщений на сайті кредитодавця: www.moneyveo.ua (п. 4.1. кредитного договору).
Згідно платіжного доручення від 12.05.2021 кредитодавець здійснив переказ коштів згідно договору №700686358 від 12.05.2021 на номер платіжної картки №5168-74ХХ-ХХХХ-7453 в розмірі 12 249 грн, отримувач коштів ОСОБА_1 (а.с. 32)
Крім того, згідно відповіді про надання інформації у банку АТ КБ «Приват Банк» Лесів Н.Б. емітовано карту № НОМЕР_1 , на яку згідно виписки по рахунку 12.05.2021 було здійснено зарахування коштів у сумі 12 249 грн (а.с. 117-118).
Між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» 28.11.2018 укладено договір факторингу №28/1118-01, який в подальшому додатковими угодами неодноразово продовжувався сторонами (а.с. 41-44, 47-50).
За вказаним договором факторингу до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до боржників, включаючи відповідачку у справі, що підтверджується реєстром прав вимоги №145 від 03.08.2021 (а.с.53 зворот - 54).
Між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» 05.08.2020 укладено договір факторингу №05/0820-01, який в подальшому додатковими угодами неодноразово продовжувався сторонами (а.с. 56-58, 60 зворот - 61).
Згідно вказаного договору до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до боржників, включаючи відповідачку у справі, що підтверджується реєстром прав вимоги №11 від 31.08.2023 (а.с.62 - 63).
Між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» 04.06.2025 укладено договір факторингу №04/06/25-Ю, відповідно до умов якого позивачу було відступлено право грошової вимоги до відповідачки за цим кредитним договором, відповідно до якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (а.с.65-68).
Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №04/06/25-Ю від 04.06.2025 ТОВ «Юніт Капітал» набув права грошової вимоги до відповідачки в сумі 12 276,12 грн, з яких: 12 249 грн заборгованість по тілу кредиту, 27,12 грн заборгованість по простроченим відсоткам (а.с. 70-71).
Згідно розрахунку заборгованості складеного ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» станом на 03.08.2021 відповідачці нараховано 12 249 грн заборгованості по тілу кредиту та 10 032,12 грн заборгованості по процентах, а також зазначено в графі сплачено  12 249 грн за тілом кредиту та 10 027,12 грн за процентами. Всього нараховано та сплачено 12 249 грн за тілом кредиту та 10 032,12 грн за процентами (а.с. 77).
Відповідно до розрахунку ТОВ «Таліон Плюс» станом на 31.08.2023 в графі сплачено зазначена сума оплати в розмірі 12 249 грн за тілом кредиту та 27,12 грн за процентами. Всього нараховано та сплачено 12 249 грн за тілом кредиту та 10 027,12 за процентами (а.с. 78).
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності) для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Частиною 1 ст.77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Відповідно до ч.2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст.79, 80 ЦПК України).
Відповідно до ст.12 та ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Враховуючи подані позивачем докази, а саме розрахунки заборгованості, суд першої інстанції прийшов правильного висновку, що відповідачка сплатила заборгованість по кредиту у заявленому позивачем розмірі 12 276,12 грн. У матеріалах справи відсутні докази на спростування зазначеного. 
Доводи апеляційної скарги щодо формальної перевірки судом першої інстанції поданих розрахунків відхиляються колегією суддів, ураховуючи таке.
Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. 
Одним з основних засад (принципів) цивільного судочинства є змагальність сторін.
Відповідно до ч.2,3 ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частинами 2,3 ст. 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Позивачем не надано доказів на підтвердження існування у відповідачки заборгованості за кредитним договором. Доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з судовим рішенням з підстав, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку в оскаржуваному рішенні.
Інші доводи апеляційної скарги зводяться до обставин, яким суд першої інстанції надав належну правову оцінку, і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновків суду першої інстанції та не містять підстав для скасування або зміни судового рішення.
Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Колегія суддів апеляційного суду дійшла переконання, що оскаржуване рішення судом першої інстанції постановлене з додержанням вимог матеріального і процесуального права, тому його слід залишити в силі. Доводи апеляційної скарги не спростовують його законності і обґрунтованості. Підстав для його скасування з наведених у скарзі мотивів не встановлено.
Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати у таких випадках покладаються на апелянта.
Керуючись ст. 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» Хлопкової Марії Сергіївни залишити без задоволення.
Рішення Галицького районного суду Івано-Франківської області від 14 жовтня 2025 року залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Постанову складено 28 листопада 2025 року.
Суддя-доповідач: І.В. Бойчук
Судді: О.В. Пнівчук 
О.О. Томин