ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33601 , м. Рівне, вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 січня 2026 року   Справа № 924/560/24 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Філіпова Т.Л., суддя Василишин А.Р. ,  суддя Бучинська Г.Б. 

секретар судового засідання Новак С.Я. 
за участю представників сторін:
прокурор: Немкович І.І.
позивача 1: не з`явився
позивача 2: не з`явився 
відповідача 1: Шевчук В.А. 
відповідача 2: не з`явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Чернівецька обласна енергопостачальна компанія” на рішення господарського суду Хмельницької області від 18.02.2025р. у справі №924/560/24, ухвалене суддею Танасюком О.Є., повний текст рішення складено 20.02.2025р.
за позовом Керівника Кам`янець-Подільської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Кам`янець-Подільської міської ради, Західного офісу Державної аудиторської служби України
до відповідача 1 Товариства з обмеженою відповідальністю „Чернівецька обласна енергопостачальна компанія”
до відповідача 2 Комунального підприємства „Міськтепловоденергія” Кам`янець-Подільської міської ради
про - визнання недійсними додаткових угод №2 від 25.08.2021, №3 від 31.08.2021, №4 від 14.09.2021, №5 від 23.10.2021, №6 від 26.10.2021, №7 від 23.11.2021, №8 від 30.11.2021 до договору №585 від 08.06.2021, укладеного між Комунальним підприємством „Міськтепловоденергія” та ТОВ „Чернівецька обласна енергопостачальна компанія”;
- стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю „Чернівецька обласна енергопостачальна компанія” на користь Кам`янець-Подільської міської ради кошти в сумі 3178271,04 грн., перерахованих за товар, який не отримано відповідно до умов договору за №585 від 08.06.2021 

12.06.2024 до Господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява Керівника Кам`янець-Подільської окружної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати функції у спірних правовідносинах: Кам`янець-Подільської міської ради, м. Хмельницький, Західного офісу Державної аудиторської служби України, м. Львів до Товариства з обмеженою відповідальністю „Чернівецька обласна енергопостачальна компанія”, м. Чернівці Комунального підприємства „Міськтепловодоенергія” Кам`янець-Подільської міської ради, м. Кам`янець-Подільської, Хмельницька область, в якій просить визнати недійсною додаткову угоду №2 від 25.08.2021 до Договору №585 від 08.06.2021, укладеного між Комунальним підприємством „Міськтепловодоенергія” та ТОВ „Чернівецька обласна енергопостачальна компанія”; визнання недійсною додаткову угоду №3 від 31.08.2021 до Договору №585 від 08.06.2021, укладеного між Комунальним підприємством „Міськтепловодоенергія” та ТОВ „Чернівецька обласна енергопостачальна компанія”; визнання недійсною додаткову угоду №4 від 14.09.2021 до Договору №585 від 08.06.2021, укладеного між Комунальним підприємством „Міськтепловодоенергія” та ТОВ „Чернівецька обласна енергопостачальна компанія”; визнання недійсною додаткову угоду №5 від 23.10.2021 до Договору №585 від 08.06.2021, укладеного між Комунальним підприємством „Міськтепловодоенергія” та ТОВ „Чернівецька обласна енергопостачальна компанія”; визнання недійсною додаткову угоду №6 від 26.10.2021 до Договору №585 від 08.06.2021, укладеного між Комунальним підприємством „Міськтепловодоенергія” та ТОВ „Чернівецька обласна енергопостачальна компанія”; визнання недійсною додаткову угоду №7 від 23.11.2021 до Договору №585 від 08.06.2021, укладеного між Комунальним підприємством „Міськтепловодоенергія” та ТОВ „Чернівецька обласна енергопостачальна компанія”; визнання недійсною додаткову угоду №8 від 30.11.2021 до Договору №585 від 08.06.2021, укладеного між Комунальним підприємством „Міськтепловодоенергія” та ТОВ „Чернівецька обласна енергопостачальна компанія”; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Чернівецька обласна енергопостачальна компанія” на користь Кам`янець-Подільської міської ради кошти в сумі 3178271,04 гривень, перераховані за товар, який не отримано відповідно до умов Договору за №585 від 08.06.2021.
Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 18.02.2025р. - позов задоволено частково. Визнано недійсною додаткову угоду №2 від 25.08.2021 до договору №585 від 08.06.2021, укладеного між Комунальним підприємством „Міськтепловоденергія” (код ЄДРПОУ 36588183) та ТОВ „Чернівецька обласна енергопостачальна компанія” (код ЄДРПОУ 42102122). Визнано недійсною додаткову угоду №3 від 31.08.2021 до договору №585 від 08.06.2021, укладеного між Комунальним підприємством „Міськтепловоденергія” та ТОВ „Чернівецька обласна енергопостачальна компанія”. Визнано недійсною додаткову угоду №4 від 14.09.2021 до договору №585 від 08.06.2021, укладеного між Комунальним підприємством „Міськтепловоденергія” та ТОВ „Чернівецька обласна енергопостачальна компанія”. Визнано недійсною додаткову угоду №5 від 23.10.2021 до договору №585 від 08.06.2021, укладеного між Комунальним підприємством „Міськтепловоденергія” та ТОВ „Чернівецька обласна енергопостачальна компанія”. Визнано недійсною додаткову угоду №6 від 26.10.2021 до договору №585 від 08.06.2021, укладеного між Комунальним підприємством „Міськтепловоденергія” та ТОВ „Чернівецька обласна енергопостачальна компанія” . Визнано недійсною додаткову угоду №7 від 23.11.2021 до договору №585 від 08.06.2021, укладеного між Комунальним підприємством „Міськтепловоденергія” та ТОВ „Чернівецька обласна енергопостачальна компанія” . Визнано недійсною додаткову угоду №8 від 30.11.2021 до договору №585 від 08.06.2021, укладеного між Комунальним підприємством „Міськтепловоденергія” та ТОВ „Чернівецька обласна енергопостачальна компанія” .
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю „Чернівецька обласна енергопостачальна компанія” на користь Кам`янець-Подільської міської ради кошти в сумі 3 178 269,25 грн., перераховані за товар, який не отримано відповідно до умов договору за №585 від 08.06.2021.
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю „Чернівецька обласна енергопостачальна компанія” на користь Хмельницької обласної прокуратури 58272,00 грн. витрат по оплаті судового збору.
Стягнуто з Комунального підприємства „Міськтепловоденергія” Кам`янець-Подільської міської ради на користь Хмельницької обласної прокуратури 10 598,00 грн. витрат по оплаті судового збору.
В решті позову відмовлено.
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Чернівецька обласна енергопостачальна компанія» звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить: прийняти апеляційну скаргу до розгляду; скасувати рішення Господарського суду Хмельницької області від 18.02.2025 у справі № 924/560/24 та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі; поновити строк на апеляційне оскарження; судові витрати покласти на позивача.
Оскільки апеляційна скарга надійшла без матеріалів справи, суд апеляційної інстанції витребував їх у Господарського суду Хмельницької області.
20.03.2025 матеріали справи № 924/560/24 надійшли до Північно-західного апеляційного господарського суду.
В ухвалі Північно-західного апеляційного господарського суду від 31.03.2025 у справі № 924/560/24 колегія суддів зазначила, що у даному випадку відсутні підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки повний текст рішення Господарського суду Хмельницької області від 18.02.2025 у справі № 924/560/24 складено 20.02.2025, а відтак останнім днем строку на його оскарження є 11.03.2025 (з урахуванням вихідних днів). При цьому представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівецька обласна енергопостачальна компанія» сформував апеляційну скаргу в системі «Електронний суд» 11.03.2025, що вбачається з поданої апеляційної скарги. Таким чином, скаржником не пропущено строк на подання апеляційної скарги, у зв`язку з чим колегія суддів відкрила апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівецька обласна енергопостачальна компанія» на рішення Господарського суду Хмельницької області від 18.02.2025 у справі № 924/560/24.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 31.03.2025 розгляд апеляційної скарги призначено на 01 травня 2025 року о 11:00 у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33601, м. Рівне, вул. Яворницького, 59, у залі судових засідань № 2.
01.04.2025 до суду апеляційної інстанції від Західного офісу Державної аудиторської служби України надійшла заява про розгляд апеляційної скарги за відсутності представника органу державного фінансового контролю.
08.04.2025р. в системі "Електронний суд" була сформована заява представника Комунального підприємства „Міськтепловоденергія” про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 09.04.2025 заяву представника Комунального підприємства «Міськтепловоденергія» — Семенова Сергія Володимировича про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі №924/560/24 — задоволено.
22.04.2025 прокурор Кам`янець-Подільської окружної прокуратури надіслав до суду апеляційної інстанції відзив, у якому просив поновити строк Кам`янець-Подільській окружній прокуратурі для його подання, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівецька обласна енергопостачальна компанія» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Хмельницької області від 18.02.2025 у справі № 924/560/24 — без змін.
30.04.2025 представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівецька обласна енергопостачальна компанія» через систему «Електронний суд» подав клопотання про зупинення провадження у справі №924/560/24 до завершення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №920/19/24.
У зв`язку з відпусткою судді - члена колегії Василишина А. Р. судове засідання у справі №924/560/24, призначене на 01 травня 2025 року, не відбулося.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 02.05.2025 розгляд апеляційної скарги призначено на 22 травня 2025 року об 11:00 у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33601, м. Рівне, вул. Яворницького, 59, у залі судових засідань № 2 (ВКЗ).
07.05.2025 р. від представника Західного офісу Державної аудиторської служби України до суду апеляційної інстанції надійшла заява про проведення засідання за відсутності учасника справи.
20.05.2025р. в системі "Електронний суд" була сформована заява представника Комунального підприємства „Міськтепловоденергія” про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.05.2025 р. заяву представника Комунального підприємства „Міськтепловоденергія” - Семенова Сергія Володимировича про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі №924/560/24 - задоволено.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.05.2025 року клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернівецька обласна енергопостачальна компанія" про зупинення провадження у справі №924/560/24 - задоволено. Зупинено провадження у справі №924/560/24 до завершення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №920/19/24 та оприлюднення повного тексту ухваленої постанови.
16.12.2025 р. в системі "Електронний суд" було сформовано клопотання про поновлення провадження у справі №924/560/24 від представника Комунального підприємства "Міськтепловоденергія" Кам`янець-Подільської міської ради., яке мотивоване тим, що Великою Палатою верховного Суду 21.11.2025р. було ухвалено постанову у справі №920/19/24, повний текст якої оприлюднено 15.12.2025р.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 19.12.2025 р. апеляційне провадження у справі №924/560/24 - поновлено. Справу призначено до розгляду на "15" січня 2026 р. об 11:00 год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33601, м. Рівне, вул. Яворницького, 59, у залі судових засідань №2. Запропоновано сторонам по справі надати апеляційному господарському суду письмові пояснення по справі з урахуванням позиції Великої Палати Верховного Суду у справі №920/19/24 від 21.11.25р. у строк до 09.01.2026 р..
07.01.2026 р. від Кам`янець-Подільської окружної прокуратури надійшли письмові пояснення по справі із врахуванням правової позиції Великої Палати Верховного Суду у справі №920/19/24. 
08.01.2026 р. Комунальне підприємство „Міськтепловоденергія”, також, надіслало до суду апеляційної інстанції додаткові пояснення, в яких просить апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Чернівецька обласна енергопостачальна компанія” залишити без задоволення. Рішення Господарського суду Хмельницької області від 18.02.2025 р. у справі №924/560/24 залишити без змін.
09.01.2026 р. до суду апеляційної інстанції від Товариства з обмеженою відповідальністю „Чернівецька обласна енергопостачальна компанія” надійшли додаткові пояснення. 
09.01.2026р. в системі "Електронний суд" була сформована заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю „Чернівецька обласна енергопостачальна компанія” про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
09.01.2026р. в системі "Електронний суд" була сформована заява представника Комунального підприємства "Міськтепловоденергія" Кам`янець-Подільської міської ради про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.01.2026 р. заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю „Чернівецька обласна енергопостачальна компанія” - Шевчука Віталія Андрійовича про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі №924/560/24 - задоволено.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.01.2026 р. заяву представника Комунального підприємства "Міськтепловоденергія" Кам`янець-Подільської міської ради - Семенова Сергія Володимировича про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі №924/560/24 - задоволено.
У судовому засіданні 15.01.2026 р., колегія суддів розглянувши клопотання про поновлення строку на подання відзив вказує на те, що відповідно до ч.1 ст.119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Відтак, ст.119 ГПК України не передбачено конкретного переліку обставин, що відносяться до поважних і можуть бути підставою для поновлення пропущеного процесуального строку.
Питання про поважність причин пропуску процесуального строку в розумінні статті 86 ГПК України вирішується судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Прокурор, у відзиві просить суд поновити строк для подання відзиву на апеляційну скаргу. 
З огляду на обставини справи колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для поновлення строку для подання відзиву.
У судовому засіданні 15.01.2026 прокурор заперечив проти доводів апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві.
Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівецька обласна енергопостачальна компанія» у судовому засіданні підтримав доводи поданої ним апеляційної скарги та просив її задовольнити.
У судове засідання представники Кам`янець-Подільської міської ради, Західного офісу Державної аудиторської служби України та Комунального підприємства „Міськтепловоденергія” Кам`янець-Подільської міської ради не прибули, хоча про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомленні належним чином.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

1.Зміст рішення суду першої інстанції.
Суд першої інстанції зазначив, що внаслідок укладення додаткових угод № 2 від 25.08.2021, № 3 від 31.08.2021, № 4 від 14.09.2021, № 5 від 23.10.2021, № 6 від 26.10.2021, № 7 від 23.11.2021, № 8 від 30.11.2021 до договору на постачання електричної енергії № 585 від 08.06.2021 було підвищено ціну товару понад 10 % порівняно з ціною, встановленою при укладенні договору, а також поширено дію додаткових угод № 3 від 31.08.2021, № 4 від 14.09.2021, № 5 від 23.10.2021, № 6 від 26.10.2021, № 7 від 23.11.2021, № 8 від 30.11.2021 на частково виконані зобов`язання з поставки товару.
З огляду на це суд дійшов висновку, що оспорювані додаткові угоди укладено всупереч вимогам пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» та частини 3 статті 632 ЦК України, у зв`язку з чим вони підлягають визнанню недійсними відповідно до статей 203, 215 ЦК України.
Також суд першої інстанції зазначив, що ТОВ «Чернівецька обласна енергопостачальна компанія» безпідставно одержало кошти у сумі 3 178 269,25 грн (13 168 485,14 грн – 9 990 215,89 грн), підстава для їх набуття відпала, а тому товариство зобов`язане повернути їх, що відповідає приписам статей 216, 1212 ЦК України.

2.Узагальнені доводи апеляційної скарги та заперечення іншого учасника справи.
В апеляційній скарзі Товариства з обмеженою відповідальністю „Чернівецька обласна енергопостачальна компанія” вказує на те, що Господарським судом Хмельницької області не було враховано позицію постанови Великої Палати Верховного Суду від 24 січня 2024 року у справі №922/2321/22, яка полягає у можливому піднятті ціни по договору у межах 10 %. Продовжуючи тлумачення вищевказаної постанови наголосимо на тому, що скаржник вправі був підняти ціну по договору як мінімум в межах 10% від попередньо існуючої ціни, (* таке підняття відбулось у межах першої додаткової угоди), а використовуючи ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» крізь призму Закону України про ринок електричної енергії та Правилами роздрібного ринку електричної енергії, що затверджені Постановою № 312 НКРЕКП, в межах 10% від кожної попередньої зміни у межах 10%.
Відтак, рішення про стягнення з скаржника коштів в повній сумі, що була заявлена позивачем є таким, що не відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду та ст.41 Закону України «Про публічні закупівлі». Тобто з порушенням норм матеріального права. 
В свою чергу, суд першої інстанції застосував усталену практику, яка не враховує специфіку електроенергетичних відносин, де ціна товару може змінюватися з об`єктивних причин. Варто наголосити, що такі правовідносини потребують адаптації до реальних ринкових умов. Це особливо важливо у контексті доктрини venire contra factum proprium, яка передбачає заборону суперечливої поведінки. Позивач, погодившись на додаткові угоди та виконавши їх, діє суперечливо, оскаржуючи їх після виконання. 
У своєму позові прокурор вимагає стягнення з відповідача коштів як наслідок визнання Додаткових угод недійсними. Апелянт вважає, що застосування односторонньої реституції у двосторонньому договорі є нічим іншим як санаційним стягненням по відношенню до контрагента.
Скаржник просить скасувати рішення Господарського суду Хмельницької області від 18.02.2025 у справі №924/560/24 та постановити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Заперечуючи доводи апеляційної скарги, прокурор Кам`янець-Подільської окружної прокуратури у відзиві наголошує, що судом першої інстанції на підставі поданих доказів обґрунтовано встановлено фактичні обставини справи, згідно яких за результатами проведення переговорної процедури, 08.06.2021 між КП „Міськтепловоденергія (Споживач) та ТОВ „Чернівецька обласна енергопостачальна компанія (Постачальник) укладено договір про постачання електричної енергії №585, за умовами якого Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору (п. 2.1 договору).
Пунктом 5.2. договору визначено, що на момент укладення договору ціна електричної енергії, без урахування тарифів на її розподіл, становить 2,03 грн. за 1 кВт з урахуванням ПДВ та тарифу на передачу ПРАТ „НЕК "Укренерго". Орієнтовна сума договору складає 24116400,00 грн., в т.ч. ПДВ 4019400,00 грн. (п. 5.3. договору). Очікуваний загальний обсяг споживання електричної енергії складає 11880000 кВт/ год. 
Таким чином, в договорі на постачання електричної енергії №585 від 08.06.2021 сторонами погоджені істотні умови - предмет, кількість, ціна, а також строк виконання зобов`язань за договором.
В подальшому внаслідок укладення додаткових угод відбулося збільшення ціни електричної енергії з 2,03 грн./кВт*год. до 3,94442 грн./кВт*год., тобто на 94,3%.
Прокурор наголошує також, що суд першої інстанції слушно зауважив, що у будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору. Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, встановлених у статті 652 ЦК України та пункті 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII, проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі. Зазначена правова позиція міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2024 у справі №922/2321/22. 
З огляду на зазначене, суд першої інстанції дійшов мотивованого висновку про необґрунтованість та безпідставність тверджень ТОВ „Чернівецька обласна енергопостачальна компанія» про допустимість підняття ціни на 10% від початкової ціни договору під час укладення додаткових угод, з посиланням на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 24.01.2024 у справі №922/2321/22.

3.Обставини справи, встановлені апеляційним судом.
Комунальним підприємством „Міськтепловоденергія” на веб-порталі Уповноваженого органу опубліковано оголошення про проведення переговорної процедури за №UА-2021-06-002673-а щодо закупівлі товару за кодом ДК 021:2015:09310000-5 „Електрична енергія” в кількості 11880000 кВт*год зі строком поставки з 02.06.2021 до 31.12.2021, очікувана вартість предмета закупівлі 24116400,00 грн.
Згідно протоколу розкриття тендерних пропозицій №UА-2021-06-002673-а визначено, що пропозиція ТОВ „Чернівецька обласна енергопостачальна компанія” (тендерна пропозиція 24116400,00 грн.) відповідає кваліфікаційним критеріям, встановленим в тендерній документації.
02.06.2021 тендерним комітетом КП „Міськтепловоденергія” Кам`янець-Подільської міської ради за результатами проведення переговорів прийнято рішення про намір укласти договір з учасником процедури закупівлі електричної енергії ТОВ „Чернівецька обласна енергопостачальна компанія” в сумі 24116400,00 грн.
В подальшому, на веб-сайті Уповноваженого органу опубліковано оголошення про намір укласти договір (під час застосування переговорної процедури) №UА-2021-06-002673-а. 
За результатами проведення переговорної процедури, 08.06.2021 між КП „Міськтепловоденергія” (Споживач) та ТОВ „Чернівецька обласна енергопостачальна компанія” (Постачальник) укладено договір про постачання електричної енергії №585 (далі – договір).
Згідно з п. 1.2 договору його умови розроблені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 №312 (ПРРЕЕ).
За цим Договором Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору (п. 2.1 договору).
Відповідно до п. 2.4 договору обов`язковою умовою для постачання електричної енергії Споживачу є наявність у сторін укладених в установленому порядку з оператором системи розподілу (далі ОСР) договорів про надання послуг з розподілу, на підставі якого Споживач набуває право отримувати послугу з розподілу електричної енергії, а Постачальник отримує доступ до мереж та можливість продажу електричної енергії на території діяльності ОСР.
Очікуваний загальний обсяг споживання електричної енергії складає 11880000,00 кВт/год. (п. 2.5. договору). 
Строк постачання електричної енергії з дня підписання договору по 31.12.2021 (включно). Початком постачання електричної енергії Споживачу є 01.06.2021, якщо інше не буде визначено законом та/або за письмовою домовленістю сторін даного договору (п. 2.6., п. 3.1. договору).
Пунктом 5.2. договору визначено, що на момент укладення договору ціна електричної енергії, без урахування тарифів на її розподіл, становить 2,03 грн. за 1 кВт з рахуванням ПДВ та тарифу на передачу ПРАТ „НЕК „Укренерго”.
У випадку коливання ціни електричної енергії на ринку в бік зменшення після підписання договору споживач має право письмово звернутися до постачальника з відповідною пропозицією, при цьому, така пропозиція в кожному окремому випадку, коли на ринку відбувається об`єктивне коливання ціни за одиницю товару в бік зменшення, повинна бути обґрунтованою і документально підтверджена.
Змінена ціна може бути застосована виключно за письмовою домовленістю сторін та шляхом укладення додаткової угоди до договору. 
Відповідно до п. 5.3. договору орієнтовна сума договору складає 24116400,00 грн., в т.ч. ПДВ 4019400,00 грн.
Згідно з п.13.1. договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31.12.2021, а в частині здійснення розрахунків споживачем за фактично спожиту електричну енергію до повного виконання зобов`язань. 
Пунктом 16.1. договору визначено, що умови договору про закупівлю не відрізняються від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі. 
Відповідно до п. 16.2. договору, істотні умови цього Договору не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань Сторонами у повному обсязі, крім випадків:
1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків;
2) збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі.
Також у п.п. 2 п. 16.2. договору передбачено порядок внесення змін до договору та визначено, що у будь-якому випадку підвищення ціни за одиницю товару здійснюється з урахуванням вимог ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі".
Споживач має право відмовитися від зміни ціни за одиницю товару у випадках, якщо Постачальником не надано належне документальне підтвердження підвищення ціни, передбачене цим пунктом. 
3) покращення якості предмета закупівлі, за умови що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю;
4) продовження строку дії договору про закупівлю та строку виконання зобов`язань щодо передачі товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі обставин непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю;
5) погодження зміни ціни в договорі про закупівлю в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг), у тому числі у разі коливання ціни товару на ринку;
6) зміни ціни в договорі про закупівлю у зв`язку зі зміною ставок податків і зборів та/або зміною умов щодо надання пільг з оподаткування - пропорційно до зміни таких ставок та/або пільг з оподаткування;
7) зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, ARGUS регульованих цін (тарифів) і нормативів, що застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни;
8) зміни умов у зв`язку із застосуванням положень ч. 6 ст. 41 Закону. 
Згідно з п. 16.4. договору всі зміни до договору оформлюються письмовими додатковими угодами, що стають невід`ємною частиною договору і мають переважаючу силу над положеннями договору. 
У п.16.7. договору сторони зафіксували обов`язок Споживача згідно ст. 10 Закону України „Про публічні закупівлі”, що у випадку перегляду ціни за одиницю товару шляхом укладення додаткової угоди, обов`язок Постачальника розпочати поставку товару за новою ринковою ціною виникає виключно після відображення Споживачем закупівлі повідомлення про внесення змін у договір в системі електронних закупівель Prozorro.
Невід`ємною частиною цього Договору є: Додаток №1 – Договірні обсяги споживання електричної енергії; Додаток №2 – Механізм визначення вартості електричної енергії; Додаток №3 – Інформація про технічні, якісні та кількісні характеристики предмета закупівлі.
Між сторонами укладено ряд додаткових угод до договору №585 від 08.06.2021, якими щоразу збільшувалася ціна за одиницю товару, зокрема:
- додатковою угодою №1 від 12.08.2021 сторони збільшили ціну електричної енергії до 2,19758 грн. за 1 кВт з урахуванням ПДВ та тарифу на передачу НЕК „Укренерго” (+8,25 % від ціни договору) та зменшили обсяг постачання електричної енергії до 11136816,00 кВт/год (- 663184,00 кВт/год) . Підставою укладання додаткової угоди № 1 від 12.08.2021 сторони зазначили п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України „Про публічні закупівлі” та п. 16.2 договору, у зв`язку з коливанням ціни такого товару на ринку.
- додатковою угодою №2 від 25.08.2021 сторони збільшили ціну електричної енергії до 2,38188 грн. за 1 кВт з урахуванням ПДВ та тарифу на передачу НЕК „Укренерго” (+ 17,33 % від ціни договору, + 8,38 % від ціни попередньої додаткової угоди) та зменшили обсяг постачання електричної енергії до 10440230,00 кВт/год (- 696586,00 кВт/год). Підставою укладання додаткової угоди №2 від 25.08.2021 сторони зазначили п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України „Про публічні закупівлі” та п. 16.2 договору, у зв`язку з коливанням ціни такого товару на ринку.
- додатковою угодою №3 від 31.08.2021 сторони збільшили ціну електричної енергії до 2,58459 грн. за 1 кВт з урахуванням ПДВ та тарифу на передачу НЕК „Укренерго” (+ 27,31 % від ціни договору, + 8,51 % від ціни попередньої додаткової угоди) та зменшили обсяг постачання електричної енергії до 9788785,30 кВт/год (- 651444,7 кВт/год). Підставою укладання додаткової угоди №3 від 31.08.2021 сторони зазначили п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України „Про публічні закупівлі” та п. 16.2 договору, у зв`язку з коливанням ціни такого товару на ринку.
- додатковою угодою №4 від 14.09.2021 сторони збільшили ціну електричної енергії до 2,80755 грн. за 1 кВт з урахуванням ПДВ та тарифу на передачу НЕК „Укренерго” (+ 38,3 % від ціни договору, + 8,62 % від ціни попередньої додаткової угоди) та зменшили обсяг постачання електричної енергії до 9180899,85 кВт/год (- 607885,45 кВт/год). Підставою укладання додаткової угоди №4 від 14.09.2021 сторони зазначили п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України „Про публічні закупівлі” та п. 16.2 договору, у зв`язку з коливанням ціни такого товару на ринку.
- додатковою угодою №5 від 23.10.2021 сторони збільшили ціну електричної енергії до 3,0525 грн. за 1 кВт з урахуванням ПДВ та тарифу на передачу НЕК „Укренерго” (+ 50,36 % від ціни договору, + 8,72 % від ціни попередньої додаткової угоди) та зменшили обсяг постачання електричної енергії до 8868078,74 кВт/год (- 312821,11 кВт/год). Підставою укладання додаткової угоди №5 від 23.10.2021 сторони зазначили п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України „Про публічні закупівлі” та п. 16.2 договору, у зв`язку з коливанням ціни такого товару на ринку. Пунктом 6 цієї угоди сторони, з посиланням на ч. 3 ст. 631 ЦК України, розповсюдили її дію на правовідносини, що склалися з 01.10.2021.
- додатковою угодою №6 від 26.10.2021 сторони збільшили ціну електричної енергії до 3,3219 грн. за 1 кВт з урахуванням ПДВ та тарифу на передачу НЕК „Укренерго” (+ 63,64 % від ціни Договору, + 8,82 % від ціни попередньої додаткової угоди) та зменшили обсяг постачання електричної енергії до 8499460,99 кВт/год (- 368617,75 кВт/год). Підставою укладання додаткової угоди №6 від 26.10.2021 сторони зазначили п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України „Про публічні закупівлі” та п. 16.2 Договору, у зв`язку з коливанням ціни такого товару на ринку. Пунктом 6 цієї угоди сторони, з посиланням на ч. 3 ст. 631 ЦК України, розповсюдили її дію на правовідносини, що склалися з 01.10.2021.
- додатковою угодою №7 від 23.11.2021 сторони збільшили ціну електричної енергії до 3,6182 грн. за 1 кВт з урахуванням ПДВ та тарифу на передачу НЕК „Укренерго” (+ 78,23 % від ціни договору, + 8,91 % від ціни попередньої додаткової угоди) та збільшили обсяг постачання електричної енергії до 8517455,94 кВт/год (+17994,95 кВт/год). Підставою укладання додаткової угоди № 7 від 23.11.2021 сторони зазначили п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України „Про публічні закупівлі” та п.16.2 договору, у зв`язку з коливанням ціни такого товару на ринку. Пунктом 6 цієї угоди сторони, з посиланням на ч.3 ст. 631 ЦК України, розповсюдили її дію на правовідносини, що склалися з 01.11.2021.
- додатковою угодою №8 від 30.11.2021 сторони збільшили ціну електричної енергії до 3,94442 грн. за 1 кВт з урахуванням ПДВ та тарифу на передачу НЕК „Укренерго” (+ 94,3 % від ціни Договору, + 9,01 % від ціни попередньої додаткової угоди) та зменшили обсяг постачання електричної енергії до 8254628,44 кВт/год (- 262827,5 кВт/год). Підставою укладання додаткової угоди №8 від 30.11.2021 сторони зазначили п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України „Про публічні закупівлі” та п.16.2 договору, у зв`язку з коливанням ціни такого товару на ринку. Пунктом 6 цієї угоди сторони, з посиланням на ч. 3 ст. 631 ЦК України, розповсюдили її дію на правовідносини, що склалися з 01.11.2021.
На виконання договору ТОВ „Чернівецька обласна енергопостачальна компанія” поставлено КП „Міськтепловоденергія” 6680196,00 кВт/год електричної енергії на загальну суму 17500887,11 грн. (з ПДВ), що підтверджується актами приймання-передачі: від 30.06.2021 - 1095995 кВт*год на суму 2224868,98 грн. з ПДВ; від 31.07.2021 – 1038194 кВт*год на суму 2107532,99 грн. з ПДВ; від 31.08.2021 - 1064251кВт*год на суму 2750652,49 грн. з ПДВ; від 30.09.2021 – 1120089 кВт*год на суму 2894970,83 грн. з ПДВ; від 31.10.2021 – 1021444 кВт*год на суму 2640013,94 грн. з ПДВ; від 30.11.2021 - 648260 кВт*год на суму 2153454,90 грн. з ПДВ; від 31.12.2021 - 691963кВт*год на суму 2729392,98 грн. з ПДВ.
КП „Міськтепловоденергія” сплачено ТОВ „Чернівецька обласна енергопостачальна компанія” за активну електроенергію 17500887,11 грн., що підтверджується платіжними дорученнями: №2229 від 28.07.2021 на суму 200000,00 грн.; №2260 від 30.07.2021 на суму 100000,00 грн.; №2278 від 02.08.2021 на суму 100000,00 грн.; №2539 від 30.08.2021 на суму 200000,00 грн.; №2547 від 31.08.2021 на суму 200000,00 грн.; №2685 від 13.09.2021 на суму 260332,99 грн.; №2686 від 13.09.2021 на суму 1424868,98 грн.; 03.09.2021 на суму 1847200,00 грн. (виписка з системи СДО (ПТК „Клієнт казначейства-казначейство”) від 27.09.2021); №2698 від 14.09.2021 на суму 1200000,00 грн.; №2899 від 29.09.2021 на суму 1300000,00 грн.; №2900 від 29.09.2021 на суму 250652,42 грн.; №3014 від 11.10.2021 на суму 100000,00 грн.; №3172 від 25.10.2021 на суму 200000,00 грн.; №3267 від 29.10.2021 на суму 300000,00 грн.; №3283 від 01.11.2021 на суму 400000,00 грн.; №3301 від 02.11.2021 на суму 150000,00 грн.; №3306 від 02.11.2021 на суму 214000,00 грн.; №3384 від 09.11.2021 на суму 300000,00 грн.; №3396 від 10.11.2021 на суму 100000,00 грн.; №3399 від 10.11.2021 на суму 100000,00 грн.; №3417 від 11.11.2021 на суму 100000,00 грн.; №3423 від 11.11.2021 на суму 200000,00 грн.; №3438 від 12.11.2021 на суму 100000,00 грн.; №3532 від 18.11.2021 на суму 100000,00 грн.; №3541 від 19.11.2021 на суму 300000,00 грн.; №3551 від 19.11.2021 на суму 450000,00 грн.; №3665 від 29.11.2021 на суму 150000,00 грн.; №3674 від 29.11.2021 на суму 500000,00 грн.; №3684 від 30.11.2021 на суму 1770984,77 грн.; №4153 від 30.12.2021 на суму 1000000,00 грн.; №129 від 14.01.2022 на суму 500000,00 грн.; №173 від 19.01.2022 на суму 250000,00 грн.; №293 від 31.01.2022 на суму 2000000,00 грн.; №312 від 31.01.2022 на суму 403454,90 грн.; №313 від 31.01.2022 на суму 729392,98 грн.
У період з 02.11.2021 по 22.11.2021 Управлінням Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області проведено моніторинг процедури закупівлі за предметом ДК 021:2015:09310000-5 „Електрична енергія” замовником якої є КП „Міськтепловоденергія”.
За результатами моніторингу встановлені порушення, які відображені у висновку про результати моніторингу закупівель, який опубліковано в електронній системі закупівель 24.11.2021, а саме: за результатами аналізу питання наявності підстав щодо застосування переговорної процедури закупівлі встановлено порушення норм пункту 1 частини 2 статті 40 Закону України „Про публічні закупівлі”, зокрема, при проведенні закупівлі Замовником внесено зміни до тендерної документації, зокрема, змінені вимоги до учасника процедури закупівлі в частині технічних та якісних характеристик.
Крім того, під час моніторингу пояснення з підтверджуючими документами на запит Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області стосовно наявності об`єктивних обставин для зміни ціни за одиницю товару відповідно до розміщених в електронній системі закупівель додаткових угод до договору, Замовником надані не в повному обсязі.
З огляду на встановлені порушення законодавства у сфері закупівель, керуючись ст. ст. 2,5,10 Закону про основні засади здійснення державного фінансового контрою в Україні”, Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області зобов`язало Замовника здійснити заходи щодо усунення виявлених порушень, зокрема, вжити заходів щодо припинення зобов`язань за договором від 08.06.2021 №858 протягом 5-ти робочих днів з дня оприлюднення висновку через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про усунення порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, або аргументовані заперечення до висновку, або інформацію про причини неможливості усунення виявлених порушень. 
06.12.2023 КП „Міськтепловоденергія” сформовано звіт про виконання договору про закупівлю UA-2021-06-02-002673-а, в якому відображено, зокрема, суму оплати за договором про закупівлю в розмірі 17500887,11 грн. (в т.ч. ПДВ 2916814,52 грн.).
21.12.2021 між сторонами укладено додаткову угоду №9, якою продовжено строк дії договору про закупівлю до 31.01.2022.
Додатковою угодою №10 від 23.12.2021 сторони домовилися розірвати договір з 31.12.2021.
Рішенням 31 сесії Кам`янець-Подільської міської ради від 20.07.2023 №80/31 затверджено Статут КП „Міськтепловоденергія” в новій редакції.
Згідно п. 1. 2. Статуту КП „Міськтепловоденергія” (нова редакція), зі змінами внесеними рішенням №11/37 від 21.12.2023, Підприємство засноване на власності територіальної громади м. Кам`янець-Подільський та перебуває в безпосередньому підпорядкуванні Кам`янець-Подільської міської ради та заступника міського голови.
Пунктом 3.6. Статуту встановлено, що підприємство несе відповідальність за свої зобов`язання в межах належного йому майна згідно з чинним законодавством України.
Майно Підприємства є власністю територіальної громади міста Кам`янця-Подільського і закріплюється за ним на праві господарського відання. Здійснюючи право господарського відання, Підприємство володіє, користується та розпоряджається зазначеним майном на свій розсуд, вчиняючи щодо нього будь-які дії, які не суперечать чинному законодавству, цьому статуту та рішенням Засновника (п. 4.2. Статуту).
Джерелами формування майна Підприємства є: майно, передане йому Засновником; доходи, одержані від реалізації продукції, послуг, згідно з предметом діяльності Підприємства, а також від інших видів господарської діяльності, не заборонених чинним законодавством України; кредити банків та інших кредиторів; капітальні вкладення з бюджету; безоплатні або благодійні, внески, пожертвування організацій, підприємств і громадян; майно, придбане в інших суб`єктів господарювання, організацій та громадян у встановленому чинним законодавством України порядку; інші джерела, не заборонені чинним законодавством України (п. 4.5 Статуту). 
Листом від 21.03.2024 за №52-602-24 Кам`янець-Подільська окружна прокуратура повідомила КП „Міськтепловоденергія” про можливе порушення Закону України „Про публічні закупівлі” внаслідок укладення додаткових угод до договору постачання електричної енергії №585 від 08.06.2021. З метою вирішення питання наявності підстав для вжиття заходів представницького характеру в інтересах держави в суді, просила надати в строк не пізніше 02.04.2024 інформацію щодо фактичного і належного виконання умов договору №585 від 08.06.2021 постачальником і копії необхідних документів.
КП „Міськтепловоденергія” листом від 01.04.2024 №01-10/571 повідомило Кам`янець-Подільську окружну прокуратуру, що Підприємство не вбачає порушень чинного законодавства при укладенні додаткових угод до договору №585 від 08.06.2021 та вжиття заходів представницького характеру в інтересах держави в суді, а також надало витребувані документи.
Листом від 09.04.2024 за №52-3080вих-24 Кам`янець-Подільська окружна прокуратура повідомила Кам`янець-Подільську міську раду про наявність порушень вимог ч. 5 ст. 41 Закону України „Про публічні закупівлі” при укладанні КП „Міськтепловоденергія” додаткових угод до договору постачання електричної енергії №585 від 08.06.2021. З метою вирішення питання наявності підстав для вжиття заходів представницького характеру в інтересах держави в суді, просила надати в строк до 19.04.2024 надати інформацію про вжиті міською радою заходи, в тому числі цивільно-правового характеру, з метою усунення викладених в листі порушень та чи планується вжиття заходів у майбутньому, у разі не вжиття відповідних заходів, вказати причини. 
У відповіді від 19.04.2024 №4/02-25-926 Кам`янець-Подільська міська рада повідомила прокуратуру про відсутність порушень вимог ч. 5 ст. 41 Закону України „Про публічні закупівлі” під час здійснення публічної закупівлі №UА-2021-06-002673-а. Тому вважає, що в даному випадку відсутні підстави для вжиття заходів представницького характеру в інтересах держави в суді.
Листом від 30.04.2024 за №52-602-24 Кам`янець-Подільська окружна прокуратура повідомила Західний офіс Державної аудиторської служби України про наявність порушень вимог ч.5 ст.41 закону України „Про публічні закупівлі” при укладанні КП „Міськтепловоденергія” додаткових угод до договору постачання електричної енергії №585 від 08.06.2021. З метою вирішення питання наявності підстав для вжиття заходів представницького характеру в інтересах держави в суді, просила надати в строк до 10.05.2024 надати інформацію про вжиті міською органами Держаудитслужби, в тому числі цивільно-правового характеру, з метою усунення викладених в листі порушень та чи планується вжиття заходів у майбутньому, у разі не вжиття відповідних заходів, вказати причини. 
Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області листом від 09.05.2024 №131717-17/1361-2024 повідомила прокуратуру, що Управлінням за результатами моніторингу встановлені порушенні, які відображені у висновку про результати моніторингу закупівель 24.11.2021, а саме: за результатами аналізу питання наявності підстав щодо застосування переговорної процедури закупівлі встановлено порушення п. 1 ч. 2 ст. 40 Закону України „Про публічні закупівлі”. Вказано, що Управлінням зобов`язано здійснити заходи щодо усунення виявлених порушень, однак Замовником не усунуті встановлені у висновку порушення та не оскаржено висновок до суду. 
Також повідомлено, що ненадання витребуваної у Замовника інформації про осіб відповідальних за допущення виявлених порушень перешкоджає у здійсненні повноважень Держаудитслужби. 
При цьому, в листі повідомлено, що укладений між КП „Міськтепловоденергія” та ТОВ „Чернівецька обласна енергопостачальна компанія” договір розірвано відповідно до додаткової угоди від 23.12.2021 №10. 
Листом від 29.05.2024 №3/02-25-1196 Кам`янець-Подільська міська рада на виконання листа Кам`янець-Подільської окружної прокуратури №52-4443ВИХ-24 від 27.05.2024 повідомлено, що за період 2021-2024 роки міською радою не приймалися рішення щодо збільшення статутного капіталу КП „Міськтепловоденергія” за рахунок коштів бюджету громади; за період 2021-2024 роки міською радою приймалися рішення про затвердження програм фінансової підтримки КП „Міськтепловоденергія”.
Листом від 03.06.2024 №52-602-24 Кам`янець-Подільська окружна прокуратура повідомила Кам`янець-Подільську міську раду та Західний офіс Держаудитслужби України про встановлення підстав та намір здійснення прокурором представництва законних інтересів держави в суді, шляхом звернення до суду з позовом в інтересах держави в особі Кам`янець-Подільської міської ради, Західного офісу Держаудитслужби України до КП „Міськтепловоденергія” та ТОВ „Чернівецька обласна енергопостачальна компанія” про визнання недійсними додаткових угод №2 від 25.08.2021, №3 від 31.08.2021, №4 від 14.09.2021, №5 від 23.10.2021, №6 від 26.10.2021, №7 від 23.11.2021, №8 від 30.11.2021 до договору №585 від 08.06.2021 та стягнення безпідставного набутого майна (коштів).

4.Правові норми, які застосовуються апеляційним судом до спірних правовідносин.
Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
До способів захисту цивільних прав та інтересів належить визнання правочину недійсним (ст. 16 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Згідно з абз.1 ч.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.
Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, встановлені у статті 203 ЦК України, відповідно до якої зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Вирішуючи спори про визнання правочинів недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин. Тобто, для того щоб визнати той чи інший правочин недійсним, позивач по справі має довести, що такий правочин, саме в момент його укладання, зокрема, суперечив Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Правові та економічні засади закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад визначає Закон України "Про публічні закупівлі". 
Метою вказаного Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.
Положеннями частини першої статті 5 Закону України "Про публічні закупівлі" визначено, що закупівлі здійснюються за такими принципами: добросовісна конкуренція серед учасників; максимальна економія та ефективність; відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; недискримінація учасників; об`єктивна та неупереджена оцінка тендерних пропозицій; запобігання корупційним діям і зловживанням.
У статті 1 Закону України "Про публічні закупівлі" зазначено, що договір про закупівлю - це господарський договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі та передбачає платне надання послуг, виконання робіт або придбання товару.
Договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (ч. 1 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі").
Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону України „Про публічні закупівлі” умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції/пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції/пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.
Так, згідно зі ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Частиною 1 ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст.651 ЦК України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

5. Правова позиція апеляційного суду стосовно обставин справи і доводів апеляційної скарги.
Проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесені рішення, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Щодо наявності підстав для представництва прокурором інтересів держави в даній справі, судова колегія вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ст.131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Частинами 3, 4 ст. 53 ГПК України передбачено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою; справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.
Згідно з положеннями ст.23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.
Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Проведення процедури державних закупівель та укладення договору із порушенням вимог законодавства порушує інтереси держави у сфері контролю за ефективним та цільовим використанням бюджетних коштів, а дотримання у цій сфері суспільних відносин законодавства становить суспільний інтерес, тому захист такого інтересу відповідає функціям прокурора.
Використання бюджетних коштів з порушенням вимог законодавства підриває матеріальну і фінансову основу системи бюджетного фінансування, що завдає шкоду інтересам держави.
Інтереси держави полягають не тільки у захисті прав державних органів влади чи тих, які належать до їхньої компетенції, а також у захисті прав та свобод інтересів місцевого значення, які не мають загальнодержавного характеру, але направлені на виконання функцій держави на конкретній території та реалізуються у визначеному законом порядку в спосіб, який належить до їх відання.
Невиконання встановлених законодавством норм при організації та проведенні тендерних процедур порушує інтереси держави в частині гарантування організації діяльності органів державної влади відповідно до вимог Конституції та законів України, забезпечення безумовного виконання нормативно-правових актів держави.
Відносини, що виникають у процесі складання, розгляду, затвердження, виконання бюджетів, звітування про їх виконання та контролю за дотриманням бюджетного законодавства, і питання відповідальності за порушення бюджетного законодавства регулюються Бюджетним кодексом України.
Пунктами 6, 8 частини першої статті 7 Бюджетного кодексу України серед принципів, на яких ґрунтується бюджетна система, визначено принципи цільового та ефективного використання бюджетних коштів, дотримання яких забезпечується використанням бюджетних коштів тільки на цілі, визначені бюджетними призначеннями та бюджетними асигнуваннями, задля досягнення якісного запланованого результату при залученні мінімального обсягу бюджетних коштів.
Згідно з пунктом 24 частини першої статті 116 Бюджетного кодексу України порушенням бюджетного законодавства визнається нецільове використання бюджетних коштів учасником бюджетного процесу.
Встановлення законності, достовірності, економічної ефективності діяльності учасників бюджетного процесу є завданням бюджетного контролю, що здійснюється як спеціальними органами державного фінансового контролю відповідно до Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні", так і учасниками бюджетного процесу в межах компетенції.
Учасниками бюджетного процесу є органи, установи та посадові особи, наділені бюджетними повноваженнями (правами та обов`язками з управління бюджетними коштами) (частина третя статті 19 БК України).
Велика Палата Верховного Суду у пункті 37 постанови від 26.06.2019 у справі №587/430/16-ц, здійснивши аналіз абзацу 1 частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру", дійшла висновку, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави в разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.
У пункті 76 постанови від 26.05.2020 у справі N 912/2385/18 Велика Палата Верховного Суду підтримала вищевказаний висновок та зазначила, що відповідно до частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу. При цьому поняття "компетентний орган" у цій постанові вживається в значенні органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (пункт 27 зазначеної постанови).
В Україні визнається і гарантується місцеве самоврядування (стаття 7 Конституції України).
Відповідно до частин 1 та 2 статті 2 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.
Частиною 1 статті 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. При цьому орган місцевого самоврядування може бути позивачем та відповідачем у судах загальної юрисдикції, зокрема, звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування (стаття 18-1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").
Територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, укладати договори в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійні договори, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду. Право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом (частини 1, 5 та 8 статті 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").
Частинами 1 та 4 статті 61 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що органи місцевого самоврядування в селах, селищах, містах, районах у містах (у разі їх створення) самостійно складають та схвалюють прогнози відповідних місцевих бюджетів, розробляють, затверджують і виконують відповідні місцеві бюджети згідно з Бюджетним кодексом України. Самостійність місцевих бюджетів гарантується власними та закріпленими за ними на стабільній основі законом загальнодержавними доходами, а також правом самостійно визначати напрями використання коштів місцевих бюджетів відповідно до закону.
За висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 22.12.2022 у справі №904/123/22, органам місцевого самоврядування надано широкі права для здійснення економічного і соціального розвитку на своїй території. Так, частинами 1 та 2 статті 143 Конституції України передбачено, зокрема, що територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності; затверджують програми соціально-економічного та культурного розвитку і контролюють їх виконання; затверджують бюджети відповідних адміністративно-територіальних одиниць і контролюють їх виконання; утворюють, реорганізовують та ліквідовують комунальні підприємства, організації і установи, а також здійснюють контроль за їх діяльністю; вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції.
Аналогічні правові позиції щодо наявності у прокурора повноважень на звернення до суду в інтересах місцевої ради викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.06.2023 у справі №905/1907/21.
Згідно зі статтею 172 ЦК України територіальні громади набувають і здійснюють цивільні права та обов`язки через органи місцевого самоврядування у межах їхньої компетенції, встановленої законом.
До повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі бюджету, фінансів і цін, зокрема, віднесено фінансування видатків з місцевого бюджету в установленому законом порядку (пункт 4 частини 1 статті 28 Закону України "Про місцеве самоврядування").
Матеріальною основою місцевого самоврядування є рухоме та нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є в комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах.
Кам`янець-Подільська міська рада як орган місцевого самоврядування, є розпорядником бюджетних коштів у розумінні статті 22 Бюджетного кодексу України, що уповноважена на отримання бюджетних асигнувань, взяття бюджетних зобов`язань та здійснення видатків бюджету, водночас, зобов`язана ефективно та раціонально використовувати бюджетні кошти, чим сприяти недопущенню порушень інтересів держави в бюджетній сфері.
Тобто, міська рада є органом, до компетенції якого віднесені повноваження контролю за використанням виділених нею бюджетних коштів.
Таким чином, використання коштів місцевого бюджету з порушенням вимог законодавства підриває матеріальну і фінансову основу місцевого самоврядування, якими за ст. 142 Конституції України, у тому числі, є кошти міських та районних бюджетів, що у свою чергу, завдає шкоди інтересам держави, яка згідно ст. 7 Конституції України гарантує місцеве самоврядування.
Відповідно до положень ст. 18-1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" орган місцевого самоврядування має право звернутись до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування.
У даному випадку звернення до суду з позовом з метою захисту інтересів держави в особі територіальної громади міста є обов`язком Кам`янець-Подільської ради, як розпорядника коштів місцевого бюджету за спірними додатковими угодами. Невиконання органом покладених на нього повноважень спотворює мету його створення та суперечить інтересам держави. Така позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 22.08.2018 у справі №807/62/16.
Однак, з відповідним позовом до суду Кам`янець-Подільська міська рада не зверталася.
Здійснення прокурором представництва інтересів держави в особі виконавчих органів сільських, селищних, міських рад неодноразово підтверджено Верховним Судом під час розгляду справ №922/4293/19 від 15.06.2021, №912/994/20 від 04.08.2021.
Відповідно до ст.2 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції та законів України.
Статтею 4 цього Закону закріплено основні принципи місцевого самоврядування, серед яких зокрема поєднання місцевих і державних інтересів.
Таким чином, інтереси держави у цьому випадку збігаються з інтересами жителів територіальної громади.
У даному спорі уповноваженим суб`єктом владних повноважень також є Західний офіс Державної аудиторської служби України.
Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 7 Закону України "Про публічні закупівлі" уповноважений орган здійснює регулювання та реалізує державну політику у сфері закупівель у межах повноважень, визначених цим Законом. Рахункова палата, Антимонопольний комітет України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, здійснюють контроль у сфері публічних закупівель у межах своїх повноважень, визначених Конституцією та законами України.
Згідно з ч. 1 ст. 8 вищевказаного Закону моніторинг процедури закупівлі здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, та його міжрегіональні територіальні органи. Моніторинг процедури закупівлі здійснюється протягом проведення процедури закупівлі, укладення договору про закупівлю та його дії.
Положеннями ч. 1 ст. 44 Закону України "Про публічні закупівлі" визначено, що за порушення вимог, установлених цим Законом та нормативно-правовими актами, прийнятими на виконання цього Закону, уповноважені особи, службові (посадові) особи замовників, службові (посадові) особи та члени органу оскарження, службові (посадові) особи Уповноваженого органу, службові (посадові) особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, службові (посадові) особи органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (обслуговуючого банку), несуть відповідальність згідно із законами України.
Відповідно до ст. 2 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб`єктах господарювання державного сектору економіки, в тому числі суб`єктах господарювання, у статутному капіталі яких 50 і більше відсотків акцій (часток) належить суб`єктам господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про закупівлі, діяльністю суб`єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.
За приписами п.п. 8, 10 ч. 1 ст. 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" органу державного фінансового контролю надається право, зокрема порушувати перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства, у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства; звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.
Положенням про Державну аудиторську службу України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016 № 43 (далі - Положення), визначено, що Державна аудиторська служба України (Держаудитслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів та який реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю (п.1).
Згідно з п.п. 3, 4, 9 п. 4 Положення Держаудитслужба відповідно до покладених на неї завдань: реалізує державний фінансовий контроль через здійснення: державного фінансового аудиту, перевірки закупівель, інспектування (ревізії), моніторингу закупівель; здійснює контроль, зокрема, за дотриманням законодавства про закупівлі; вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших осіб підприємств, установ та організацій, що контролюються, усунення виявлених порушень законодавства; здійснює контроль за виконанням таких вимог; звертається до суду в інтересах держави у разі незабезпечення виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів; застосовує заходи впливу за порушення бюджетного законодавства, накладає адміністративні стягнення на осіб, винних у порушенні законодавства; передає в установленому порядку правоохоронним органам матеріали за результатами державного фінансового контролю у разі встановлення порушень законодавства, за які передбачено кримінальну відповідальність або які містять ознаки корупційних діянь.
Отже, орган державного фінансового контролю здійснює державний фінансовий контроль за використанням коштів державного та місцевих бюджетів і в разі виявлення порушень законодавства має право пред`явити обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.
Західний офіс Держаудитслужби підпорядковується Держаудитслужбі та є її міжрегіональним територіальним органом, основним завданням якого є реалізація повноважень Держаудитслужби на території Львівської, Волинської, Закарпатської, Івано-Франківської, Рівненської, Тернопільської, Чернівецької, Хмельницької областей, а також на території інших областей за дорученням Голови Держаудитслужби та його заступників (п.п. 1, 3 Положення про Західний офіс Держаудитслужби, затвердженого наказом Держаудитслужби від 02.06.2016 №23).
З урахуванням наведеного, Держаудитслужба та її територіальні органи, зокрема Західний офіс Держаудитслужби, є належним органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції щодо реалізації державної політики у сфері закупівель (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі №924/996/21 від 01.02.2023).
Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18).
Згідно позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленій у постанові від 26.05.2020 у справі №912/2385/18, захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави (п. 45 Постанови).
Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу (п.37).
Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк (п. 38).
Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення (п. 39). З метою захисту інтересів держави, прокурор спонукав позивача до здійснення захисту цих інтересів ним самостійно.
Листом від 09.04.2024 за №52-3080вих-24 Кам`янець-Подільська окружна прокуратура повідомила Кам`янець-Подільську міську раду про наявність порушень вимог ч. 5 ст. 41 Закону України „Про публічні закупівлі” при укладанні КП „Міськтепловоденергія” додаткових угод до договору постачання електричної енергії №585 від 08.06.2021. З метою вирішення питання наявності підстав для вжиття заходів представницького характеру в інтересах держави в суді, просила надати в строк до 19.04.2024 надати інформацію про вжиті міською радою заходи, в тому числі цивільно-правового характеру, з метою усунення викладених в листі порушень та чи планується вжиття заходів у майбутньому, у разі не вжиття відповідних заходів, вказати причини. 
У відповіді Кам`янець-Подільська міська рада від 19.04.2024 №4/02-25-926 (на запит Кам`янець-Подільської окружної прокуратури від 09.04.2024 за №52-3080вих-24) повідомила про відсутність порушень вимог ч.5 ст.41 Закону України „Про публічні закупівлі” під час здійснення публічної закупівлі №UА-2021-06-002673-а. Вважає, що в даному випадку відсутні підстави для вжиття заходів представницького характеру в інтересах держави в суді.
Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області листом від 09.05.2024 №131717-17/1361-2024 (на лист Кам`янець-Подільської окружної прокуратури від 30.04.2024 за №52-602-24) повідомила, що за результатами моніторингу Управлінням встановлені порушенні, які відображені у висновку про результати моніторингу закупівель 24.11.2021, а саме: за результатами аналізу питання наявності підстав щодо застосування переговорної процедури закупівлі встановлено порушення п. 1 ч. 2 ст. 40 Закону України „Про публічні закупівлі”. Також повідомлено, що ненадання витребуваної у Замовника інформації про осіб відповідальних за допущення виявлених порушень перешкоджає у здійсненні повноважень Держаудитслужби. 
Отже, Кам`янець-Подільською міською радою та Управлінням Західного офісу Держаудитслужби належних та дієвих заходів щодо усунення порушень закону на стверджуване прокурором порушення інтересів держави шляхом звернення до суду з відповідною позовною заявою не вжито.
Про встановлення підстав та намір здійснення представництва в суді законних інтересів держави шляхом пред`явлення позову в інтересах держави в особі Кам`янець-Подільської міської ради, Західного офісу Держаудитслужби України до КП „Міськтепловоденергія” та ТОВ „Чернівецька обласна енергопостачальна компанія” про визнання недійсними додаткових угод №2 від 25.08.2021, №3 від 31.08.2021, №4 від 14.09.2021, №5 від 23.10.2021, №6 від 26.10.2021, №7 від 23.11.2021, №8 від 30.11.2021 до договору №585 від 08.06.2021 та стягнення безпідставного набутого майна (коштів) прокурором було направлено позивачам повідомлення від 03.06.2024 №52-602-24.
Зважаючи на викладене, колегія суддів погоджується із позицією суду першої інстанції, що в даному випадку прокурор підтвердив підстави для представництва інтересів держави у цій справі та обґрунтовано звернувся до суду з даним позовом в інтересах держави в особі позивачів.

Щодо позовної вимоги про визнання недійсними додаткових угод до договору, колегія суддів зазначає наступне.
Як убачається з матеріалів справи, за результатами проведення переговорної процедури, 08.06.2021 між КП „Міськтепловоденергія” (Споживач) та ТОВ „Чернівецька обласна енергопостачальна компанія” (Постачальник) укладено договір про постачання електричної енергії №2585, за умовами якого Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору (п. 2.1 договору).
Пунктом 5.2. договору визначено, що на момент укладення договору ціна електричної енергії, без урахування тарифів на її розподіл, становить 2,03 грн. за 1 кВт з урахуванням ПДВ та тарифу на передачу ПРАТ „НЕК „Укренерго”. Орієнтовна сума договору складає 24116400,00 грн., в т.ч. ПДВ 4019400,00 грн. (п. 5.3. договору). Очікуваний загальний обсяг споживання електричної енергії складає 11880000 кВт/год.
Таким чином, в договорі на постачання електричної енергії №585 від 08.06.2021 сторонами погоджені істотні умови - предмет, кількість, ціна, а також строк виконання зобов`язань за договором.
Між сторонами укладено ряд додаткових угод до договору №585 від 08.06.2021, якими щоразу збільшувалася ціна за одиницю товару, зокрема:
- додатковою угодою №1 від 12.08.2021 сторони збільшили ціну електричної енергії до 2,19758 грн. за 1 кВт з урахуванням ПДВ та тарифу на передачу НЕК „Укренерго” (+8,25 % від ціни договору) та зменшили обсяг постачання електричної енергії до 11 136 816,00 кВт/год (- 663 184,00 кВт/год). Підставою укладання додаткової угоди №1 від 12.08.2021 сторони зазначили п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України „Про публічні закупівлі” та п. 16.2 договору, у зв`язку з коливанням ціни такого товару на ринку.
- додатковою угодою №2 від 25.08.2021 сторони збільшили ціну електричної енергії до 2,38188 грн. за 1 кВт з урахуванням ПДВ та тарифу на передачу НЕК „Укренерго” (+ 17,33 % від ціни договору, + 8,38 % від ціни попередньої додаткової угоди) та зменшили обсяг постачання електричної енергії до 10440230,00 кВт/год (- 696586,00 кВт/год). Підставою укладання додаткової угоди №2 від 25.08.2021 сторони зазначили п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України „Про публічні закупівлі” та п. 16.2 договору, у зв`язку з коливанням ціни такого товару на ринку.
- додатковою угодою №3 від 31.08.2021 сторони збільшили ціну електричної енергії до 2,58459 грн. за 1 кВт з урахуванням ПДВ та тарифу на передачу НЕК „Укренерго” (+ 27,31 % від ціни договору, + 8,51 % від ціни попередньої додаткової угоди) та зменшили обсяг постачання електричної енергії до 9788785,30 кВт/год (- 651444,7 кВт/год). Підставою укладання додаткової угоди №3 від 31.08.2021 сторони зазначили п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України „Про публічні закупівлі” та п. 16.2 договору, у зв`язку з коливанням ціни такого товару на ринку.
- додатковою угодою №4 від 14.09.2021 сторони збільшили ціну електричної енергії до 2,80755 грн. за 1 кВт з урахуванням ПДВ та тарифу на передачу НЕК „Укренерго” (+ 38,3 % від ціни договору, + 8,62 % від ціни попередньої додаткової угоди) та зменшили обсяг постачання електричної енергії до 9180899,85 кВт/год (- 607885,45 кВт/год). Підставою укладання додаткової угоди №4 від 14.09.2021 сторони зазначили п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України „Про публічні закупівлі” та п. 16.2 договору, у зв`язку з коливанням ціни такого товару на ринку.
- додатковою угодою №5 від 23.10.2021 сторони збільшили ціну електричної енергії до 3,0525 грн. за 1 кВт з урахуванням ПДВ та тарифу на передачу НЕК „Укренерго” (+ 50,36 % від ціни договору, + 8,72 % від ціни попередньої додаткової угоди) та зменшили обсяг постачання електричної енергії до 8868078,74 кВт/год (- 312821,11 кВт/год). Підставою укладання додаткової угоди №5 від 23.10.2021 сторони зазначили п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України „Про публічні закупівлі” та п. 16.2 договору, у зв`язку з коливанням ціни такого товару на ринку. Пунктом 6 цієї угоди сторони, з посиланням на ч. 3 ст. 631 ЦК України, розповсюдили її дію на правовідносини, що склалися з 01.10.2021.
- додатковою угодою №6 від 26.10.2021 сторони збільшили ціну електричної енергії до 3,3219 грн. за 1 кВт з урахуванням ПДВ та тарифу на передачу НЕК „Укренерго” (+ 63,64 % від ціни Договору, + 8,82 % від ціни попередньої додаткової угоди) та зменшили обсяг постачання електричної енергії до 8499460,99 кВт/год (- 368617,75 кВт/год). Підставою укладання додаткової угоди №6 від 26.10.2021 сторони зазначили п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України „Про публічні закупівлі” та п. 16.2 Договору, у зв`язку з коливанням ціни такого товару на ринку. Пунктом 6 цієї угоди сторони, з посиланням на ч. 3 ст. 631 ЦК України, розповсюдили її дію на правовідносини, що склалися з 01.10.2021.
- додатковою угодою №7 від 23.11.2021 сторони збільшили ціну електричної енергії до 3,6182 грн. за 1 кВт з урахуванням ПДВ та тарифу на передачу НЕК „Укренерго” (+ 78,23 % від ціни договору, + 8,91 % від ціни попередньої додаткової угоди) та збільшили обсяг постачання електричної енергії до 8517455,94 кВт/год (+17994,95 кВт/год). Підставою укладання додаткової угоди № 7 від 23.11.2021 сторони зазначили п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України „Про публічні закупівлі” та п.16.2 договору, у зв`язку з коливанням ціни такого товару на ринку. Пунктом 6 цієї угоди сторони, з посиланням на ч.3 ст. 631 ЦК України, розповсюдили її дію на правовідносини, що склалися з 01.11.2021.
- додатковою угодою №8 від 30.11.2021 сторони збільшили ціну електричної енергії до 3,94442 грн. за 1 кВт з урахуванням ПДВ та тарифу на передачу НЕК „Укренерго” (+ 94,3 % від ціни Договору, + 9,01 % від ціни попередньої додаткової угоди) та зменшили обсяг постачання електричної енергії до 8254628,44 кВт/год (- 262827,5 кВт/год). Підставою укладання додаткової угоди №8 від 30.11.2021 сторони зазначили п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України „Про публічні закупівлі” та п.16.2 договору, у зв`язку з коливанням ціни такого товару на ринку. Пунктом 6 цієї угоди сторони, з посиланням на ч.3 ст.631 ЦК України, розповсюдили її дію на правовідносини, що склалися з 01.11.2021.
Таким чином, внаслідок укладення додаткових угод відбулося збільшення ціни електричної енергії з 2,03 грн./кВт*год. до 3,94442 грн./кВт*год., тобто на 94,3%.
Крім того, згідно з пунктом 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" (у редакції Закону №114-ІХ) істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадку, зокрема, збільшення ціни за одиницю товару до 10% пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку в разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії.
24 січня 2024 року Велика Палата Верховного Суду прийняла постанову у справі №922/2321/22, в якій вирішувалось питання про те, чи дозволяють норми пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" (у редакції Закону №114-ІХ) збільшувати ціну товару більш ніж на 10% від початково встановленої ціни в договорі про закупівлю.
У пунктах 88-90 наведеної постанови Велика Палата Верховного Суду виснувала, що ціна товару є істотною умовою договору про закупівлю. Зміна ціни товару в договорі про закупівлю після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару у власність покупця не допускається.
Зміна ціни товару в бік збільшення до передачі його у власність покупця за договором про закупівлю можлива у випадку збільшення ціни такого товару на ринку, якщо сторони договору про таку умову домовились. Якщо сторони договору про таку умову не домовлялись, то зміна ціни товару в бік збільшення у разі зростання ціни такого товару на ринку можлива, лише якщо це призвело до істотної зміни обставин, у порядку статті 652 ЦК України, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.
У будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору. Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, встановлених у статті 652 ЦК України та пункті 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", проте загальне збільшення такої ціни не повинне перевищувати 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.
Такий правовий висновок неодноразово також був викладений у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11 квітня 2024 року у справі № 922/433/22, від 01 жовтня 2024 року у справі № 918/779/23, від 06 лютого 2025 року у справі № 910/5182/24, від 18 лютого 2025 року у справі № 925/889/23 тощо, де інтерпретовано та застосовано положення пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" як імперативну норму, яка визначає верхню межу дозволеного відсоткового збільшення ціни за одиницю товару - не більше 10% від ціни товару, погодженої сторонами в договорі про закупівлю.
Отже, згідно з положеннями пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" (у редакції Закону № 114-ІХ) зміна ціни в договорі закупівлі допускається за таких умов:
- збільшення ціни за одиницю товару до 10%;
- збільшення ціни має бути пропорційне збільшенню ціни цього товару на ринку в разі коливання його ціни на ринку;
- така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю;
- така зміна може відбуватися не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю;
- обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії.
До того ж застосована законодавцем при формулюванні цієї норми конструкція "не частіше ніж один раз на 90 днів" фактично надає можливість вносити зміни до ціни товару неодноразово, але лише в межах дозволеного відсоткового збільшення ціни за одиницю товару - не більше 10 %.
Законом №1530-ІХ внесено зміни до Закону № 922-VIII (у редакції Закону №114-ІХ) та викладено пункт 2 частини п`ятої статті 41 цього Закону в такій редакції: "Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків: збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю / внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії".
Внесеними Законом №1530-IX змінами у першому реченні пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII слова "підписання договору про закупівлю" замінені словами "підписання договору про закупівлю /внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару", а друге речення після слів "дизельного пального" доповнено словом"природного". Ці зміни полягали, зокрема, у корегуванні обмеження щодо мінімального 90-денного строку змін до ціни за одиницю товару після підписання договору про закупівлю. Водночас порогове значення у 10 % залишилося незмінним і застосовується й надалі.
Так, на відміну від норм пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII у редакції Закону №114-ІХ, який урегульовував можливість збільшення ціни за одиницю товару не частіше ніж один раз на 90 днів лише з моменту підписання договору про закупівлю, положеннями цього пункту в редакції Закону № 1530-IX визначено, що строк зміни умов договору може відраховуватись як з моменту підписання договору, так і з моменту внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Тобто редакцією цієї норми законодавець передбачив лише можливість внесення зміни до ціни договору неодноразово: вперше - один раз у перші 90 днів з дня підписання договору; другий і подальші рази - один раз на 90 днів, які починаються з моменту останньої зміни ціни.
Додатково на підтвердження зазначеного свідчить зміст пояснювальної записки до проєкту Закону № 1530-IX (див. https://itd.rada.gov.ua/billinfo/Bills/pubFile/634356), згідно з якою метою його прийняття було завершити реформу органу оскарження у сфері публічних закупівель, що відповідно дозволяє стверджувати, що подібні зміни вочевидь не були спрямовані на те, щоб дозволити учасникам публічних закупівель (виконавцям) після підписання договору збільшувати ціну за одиницю товару більше ніж на 10 % від ціни товару, погодженої сторонами в договорі про закупівлю.
Іншими словами, зміни та доповнення до пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", внесені Законом №1530-IX, стосуються лише встановлення альтернативного варіанта визначення моменту початку обчислення строку для зміни ціни за одиницю товару - 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю або 90 днів з моменту внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару.
Проте пунктом 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII як у редакції, викладеній Законом №114-ІХ, так і в редакції, викладеній Законом №1530-ХІ, однаково передбачено, що такі обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовуються у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії.
Водночас положення пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII у редакції Закону №1530-ХІ не містять змін щодо максимально можливого збільшення розміру ціни за одиницю товару, погодженої сторонами договору закупівлі, визначеної попередньою редакцією цієї норми на рівні не більше 10%. У будь-якому випадку загальний розмір збільшення ціни не може перевищувати 10% ціни, встановленої в договорі закупівлі.
Філологічне тлумачення пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII свідчить, що зміна істотних умов договору про закупівлю після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі допускається лише у випадках, прямо передбачених цією нормою. Одним із цих випадків є збільшення ціни товару, але за умови, що таке збільшення не може перевищувати нормативно визначеного відсоткового значення суми, встановленої в договорі про закупівлю, яке у пункті 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII унормовано на рівні не більше 10 %.
До того ж визначене законодавцем відсоткове значення обмеження суми є граничним (пороговим) і відповідний ліміт зміни ціни слід враховувати при кожному внесенні змін до договору про закупівлю, а не застосовувати щоразу до кожного окремого випадку внесення змін. Іншими словами, це означає, що сукупне значення збільшення ціни при послідовних змінах до договору (у разі коливання ціни товару на ринку) не може перевищувати нормативно закріпленого 10 % значення для зміни ціни, визначеної в договорі про закупівлю.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2025 року у справі №920/19/24.
Інший підхід до розуміння положень пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону №922-VIII, який передбачає щоразу з кожним внесення змін можливість збільшення ціни договору до 10 %, тобто можливість необмеженого збільшення ціни (понад 10% ціни договору закупівлі) при незмінному загальному розмірі суми закупівлі, може призвести до нівелювання мети законодавчого регулювання процедур закупівлі, адже відкриває шлях до маніпулювання учасниками загальною вартістю пропозицій, внаслідок чого відкривається можливість під час процедури усунути конкурентів, запропонувавши найнижчу ціну, та після укладення договору підвищити ціну до рівня економічно обґрунтованої.
Укладення додаткових угод до договору про закупівлю щодо зміни ціни на товар із урахуванням подібного підходу спотворюватиме результати торгів та зводитиме нанівець економію, яку було отримано під час підписання договору, та, як наслідок, робитиме результат закупівлі невизначеним й зумовлюватиме неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі, визначених преамбулою та статтею 5 Закону №922-VIII.
Окрім того, збільшення ціни може призвести до того, що кількість товарів настільки зменшиться, що виконання договору закупівлі в такому обсязі не відповідатиме господарській меті укладення замовником договору закупівлі.
До того ж застосування підходу, який передбачає можливість збільшувати ціну за одиницю товару більше ніж на 10 % пропорційно збільшенню ціни товару на ринку, у разі коливання ціни цього товару, спотворюватиме принцип добросовісної конкуренції серед учасників.
Велика Палата Верховного Суду з урахуванням наведеного вище аналізу нормативного припису пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII, беручи до уваги усталену та послідовну судову практику, вважає, що зміна тлумачення зазначеної норми та запровадження протилежного підходу щодо можливості неодноразового збільшення ціни товару на 10% при кожному внесенні змін до договору про закупівлю більше нагадує власне зміну цієї норми та, як наслідок, порушуватиме принцип правової визначеності.
Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 21 листопада 2025 року у справі №920/19/24 наголошено на тому, що, з`ясовуючи законодавчу еволюцію пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону №922-VIII, суд звертає увагу на нормативне закріплення подібної можливості у постанові КМУ №1178, у підпункті 2 пункту 19 (в редакції постанови КМУ №1067) якої, з-поміж іншого, визначено, що обмеження щодо збільшення ціни за одиницю товару не більше ніж на 10% застосовується щодо кожного окремого випадку збільшення ціни за одиницю товару (без обмеження кількості змін), а змінена ціна за одиницю товару не повинна перевищувати 50% ціни за одиницю товару, що передбачена в початковому договорі про закупівлю.
Тобто положеннями постанови КМУ №1178 (в редакції постанови КМУ від 01 вересня 2025 року № 1067), на відміну від норм пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону №922-VIII, чітко визначені як можливість застосування 10-відсоткового обмеження щодо збільшення ціни щодо кожного окремого випадку збільшення (без обмеження кількості змін), а не в цілому до усіх внесених змін, так і граничне значення на рівні 50%, на яке може бути змінена передбачена в початковому договорі про закупівлю ціна за одиницю товару, що вкотре додатково підтверджує, що приписи частини п`ятої статті 41 Закону №922-VIII не передбачають можливість збільшення ціни за одиницю товару на 10% під час кожного внесення змін до договору про закупівлю.
Ураховуючи наведене, Велика Палата Верховного Суду виснувала, що зміна умов договору про закупівлю щодо збільшення ціни за одиницю товару більше ніж на 10% не допускається, зокрема, у випадку закупівлі бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії. Внесені зміни Законом №1530-ІХ до пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону №922-VIII не стосуються встановленої первісною редакцією цього Закону заборони збільшення ціни за одиницю товару більше ніж на 10%, в тому числі і при здійсненні закупівлі бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії.
Виняток з обмежень, викладений в останньому реченні пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII, повинен тлумачитися суто буквально, а тому він стосується лише строків зміни ціни за одиницю товару у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії (дотримання умови про зміну лише раз на 90 днів в цьому випадку не діє) і не визначає верхньої межі збільшення (зміни) ціни за одиницю товару.
Разом з тим колегія суддів враховує, що зміна ціни електричної енергії оформленими додатковими угодами №2 від 25.08.2021, №3 від 31.08.2021, №4 від 14.09.2021, №5 від 23.10.2021, №6 від 26.10.2021, №7 від 23.11.2021, №8 від 30.11.2021 до договору на постачання електроенергії №585 від 08.06.2021, збільшено ціну за одиницю товару у порівнянні з базовою ціною, що визначена в договорі з 2,03 грн/кВт*год до 3,94442 грн/кВт*год, тобто на 94,3 %, укладені з порушенням вимог п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України „Про публічні закупівлі”.
За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що необхідність укладення додаткових угод №2 від 25.08.2021, №3 від 31.08.2021, №4 від 14.09.2021, №5 від 23.10.2021, №6 від 26.10.2021, №7 від 23.11.2021, №8 від 30.11.2021 не була належним чином обґрунтована та документально підтверджена, таке збільшення ціни електричної енергії перевищило граничний розмір зміни ціни за одиницю товару, встановленого пунктом 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", у зв`язку з чим укладення зазначених додаткових угод не відповідало вимогам наведеної норми Закону.
З урахуванням наведеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для визнання недійсними додаткових угод №2 від 25.08.2021, №3 від 31.08.2021, №4 від 14.09.2021, №5 від 23.10.2021, №6 від 26.10.2021, №7 від 23.11.2021, №8 від 30.11.2021, оскільки вони укладені з порушенням вимог пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" та суперечать інтересам держави.

Щодо вимоги про стягнення грошових коштів.
Прокурор у позові просить стягнути з ТОВ „Чернівецька обласна енергопостачальна компанія” на користь Кам`янець-Подільської міської ради кошти в сумі 3178271,04 грн., перерахованих за товар, який не отримано відповідно до умов договору за №585 від 08.06.2021
Згідно з частиною 1 статті 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.
Відповідно до частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
За приписами пункту 1 частини 3 статті 1212 Цивільного кодексу України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.
Додаткові угоди №2 від 25.08.2021, №3 від 31.08.2021, №4 від 14.09.2021, №5 від 23.10.2021, №6 від 26.10.2021, №7 від 23.11.2021, №8 від 30.11.2021, є недійсними та не породжують правових наслідків.
За таких обставин, розрахунок за електроенергію, поставлену в серпні-грудні 2021 року повинен здійснюватися за тарифом 2,19758 грн. за 1 кВт з урахуванням ПДВ.
Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору ТОВ „Чернівецька обласна енергопостачальна компанія” було поставлено КП „Міськтепловоденергія” 6680196,83 кВт/год електричної енергії, за яку замовник перерахував постачальнику 1 750 887,11 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи актами приймання-передачі та платіжними дорученнями.
За період з серпня по грудень 2021 року ТОВ „Чернівецька обласна енергопостачальна компанія” було поставлено КП „Міськтепловоденергія” 4546007,83 кВт/год електроенергії (6680196,83 кВт/год – 1095995,00 кВт/год (поставлено в червні 2021) - 1038194 кВт/год (поставлено в липні 2021)), за яку замовник перерахував постачальнику 13168485,14 грн. (1750887,11 грн. – 2224868,98 грн. (оплата за поставлену електроенергію в червні 2021) – 2107532,99 грн. (оплата за поставлену електроенергію в липні 2021)).
Отже, кількість поставленої електричної енергії у період з серпня по грудень 2021 року мала б коштувати 9 990 215,89 грн. (4546007,83 кВт/год * 2,19758 грн.).
Таким чином, ТОВ „Чернівецька обласна енергопостачальна компанія” безпідставно одержало кошти в сумі 3 178 269,25 грн. (13 168 485,14 грн. – 9 990 215,89 грн.), підстава їх набуття відпала, а тому товариство зобов`язане повернути їх, що відповідає приписам статей 216, 1212 ЦК України.
Аналогічний підхід до підстав повернення спірної суми коштів висловлено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22.
З огляду на зазначене, безпідставним є твердження ТОВ „Чернівецька обласна енергопостачальна компанія” про те, що матеріали справи не містять доказів того, що відповідач передав позивачу меншу кількість електроенергії, або позивач сплатив вартість електроенергії, яка йому не була поставлена. 
Також у даному випадку необґрунтованим є посилання ТОВ „Чернівецька обласна енергопостачальна компанія” на постанови Верховного Суду у справах №918/1043/21 та №923/196/20, в яких зроблено висновок про необхідність застосування двосторонньої реституції за наслідками визнання недійсними договору поставки мережевого обладнання та договору купівлі-продажу земельної ділянки. Суд звертає увагу, що у даній справі прокурором оспорюються додаткові угоди, якими збільшено ціну за одиницю товару електроенергії, яка поставлялася за договором про постачання електричної енергії. У зв`язку з наявністю підстав для визнання недійними оспорюваних додаткових угод, суд дійшов висновку, що правовідносини між сторонами мають регулюватися первинним договором на постачання електроенергії №585 від 08.06.2021 з урахуванням додаткової угоди №1 від 12.08.2021, які не оскаржувалися в судовому порядку та є дійсними. 
З огляду на вище зазначене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що грошові кошти в розмірі в сумі 3 178 269, 25 грн. підлягають стягненню з ТОВ „Чернівецька обласна енергопостачальна компанія” на користь Кам`янець-Подільської міської ради.
Водночас, суд першої інстанції вірно відмітив, що оскільки прокурором заявлено до стягнення 3178271,04 грн., перерахованих за товар, який не отримано відповідно до умов договору за №585 від 08.06.2021, у стягненні 1,79 грн. (3 178 271,04 – 3 178 269,25) необхідно відмовити.
Аналогічний підхід щодо правозастосування статей 216, 1212 Цивільного кодексу України викладений у постановах Верховного Суду від 05 березня 2024 року у справі №927/68/23, від 26 березня 2024 року у справі №927/373/22, від 03 липня 2024 року у справі №910/13579/23, від 12 березня 2025 року у справі №924/524/24.
Відтак, судова колегія вважає, що місцевий господарський суд з достатньою повнотою дослідив усі обставини справи, надав належну оцінку представленим доказам, висновки суду не суперечать матеріалам справи, обставини, які мають значення по справі, судом установлені вірно. Порушень норм матеріального та процесуального права не установлено.
У Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, серед іншого (пункти 32-41), звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; для цього потрібно логічно структурувати рішення і викласти його в чіткому стилі, доступному для кожного; судові рішення повинні, у принципі, бути обґрунтованим; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на аргументи сторін та доречні доводи, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.
Отже, судом першої інстанції за результатами розгляду справи було прийнято законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення, а скаржником в апеляційній скарзі вищенаведені висновки суду першої інстанції не спростовано.

6.Висновки за результатами апеляційного розгляду. 
Таким чином, у апеляційній скарзі Товариства з обмеженою відповідальністю „Чернівецька обласна енергопостачальна компанія” не наведено достатніх та переконливих доводів, на підставі яких колегія суддів могла б прийти до висновку про помилковість рішення суду першої інстанції.
Виходячи з положень статті 11 ГПК України, апеляційний суд виходить з того, що як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін. 
Відтак, застосовуючи наведену практику європейського суду, апеляційний суд вважає що, враховуючи зміст статті 269 ГПК України, надавши оцінку основним доводам апеляційної скарги, а також не встановивши у рішенні суду першої інстанції неправильного застосування норм матеріального права в сукупності з відсутніми порушеннями норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, прийшла до висновку про відсутність таких доводів, які б були оцінені як переконливі і достатні для скасування рішення суду. 
З огляду на вищевикладене, колегія суддів за наслідком апеляційного перегляду приходить до висновку, що доводами апеляційної скарги висновків господарського суду не спростовано, підстав скасування чи зміни рішення, передбачених ст.277-279 Господарського процесуального кодексу України не встановлено, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, рішення господарського суду – без змін. 
Судові витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта згідно ст.129 ГПК.
Керуючись ст.ст.269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Чернівецька обласна енергопостачальна компанія” на рішення Господарського суду Хмельницької області від 18.02.2025р. у справі №924/560/24 - залишити без задоволення, рішення Господарського суду Хмельницької області - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції в порядку ст.284 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строк та в порядку встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Справу №924/560/24 повернути Господарському суду Хмельницької області.

Повний текст постанови складений "23" січня 2026 р.

Головуючий суддя Філіпова Т.Л. 

Суддя   Василишин А.Р. 

Суддя   Бучинська Г.Б.