ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 542/1967/25  Номер провадження 33/814/356/26	Головуючий у 1-й інстанції Шарова-Айдаєва О. О.  Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.	

ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2026 року 	м. Полтава	

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,
за участю секретаря Дороженка Р.Г.,
захисника-адвоката Мокляка В.А.,
розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою  ОСОБА_1  на постанову судді Новосанжарського районного суду Полтавської області від 17 грудня 2025 року,

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Новосанжарського районного суду Полтавської області від 17 грудня 2025 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою АДРЕСА_1 , винною у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та піддано стягненню у виді штрафу в сумі 1700 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 605,60 грн. 

Згідно постанови суду 20 жовтня 2025 року близько 09:15 год., гр. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , ухилилась від виконання батьківських обов`язків стосовно своєї малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до того, що остання, перебуваючи в Новосанжарському ліцеї, вчинила конфлікт із малолітнім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: била його, змушувала ставати на коліна, чим порушила п. 1 ст. 150 СК України та ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства». Вказаними діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене частиною 1 статті 184 КУпАП, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 184 КУпАП. 

Не погоджуючись з судовим рішенням ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, згідно положень п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Вказує, що жодної протиправної поведінки, яка б свідчила про ухилення її від виконання обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання чи виховання доньки в протоколі не зазначено, а лише зафіксовано конфлікт її дитини з однокласником в школі.
Звертає увагу, що відсутній причинно-наслідковий зв`язок між її ухиленням від виконання обов`язків щодо виховання дітей та виниклим між дітьми конфліктом, а відтак є недоведеним сам склад правопорушення, відповідальність за яке передбачає ст. 184 КУпАП. 

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.
Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі по адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, тощо.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обґрунтовуючи доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, суд першої інстанції послався на зібрані працівниками поліції докази, а саме : протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 399020 від 05.11.2025, протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію, письмові пояснення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , характеристику ОСОБА_2 , відеозапис події.
Також суд зазначив, що з приєднаного до матеріалів справи відеозапису вбачається зухвала та ганебна поведінка ОСОБА_8 - доньки притягнутої ОСОБА_1 , відносно її однокласника ОСОБА_3 , яка пов`язана з застосуванням фізичного насилля до останнього, з публічним приниженням його честі та гідності, пов`язаного з примушуванням стати на коліна для просити в неї вибачення.

Дослідивши наявні докази апеляційний суд приходить висновку про недотримання судом першої інстанції в повній мірі вимог ст.ст. 7, 245, 252, 280 КУпАП, внаслідок чого останній дійшов помилкового висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.
Так, ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Статтею 150 СК України та положеннями ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства визначено обов`язки та відповідальність батьків за виховання та розвиток дитини. 
Більш детальний аналіз поняттю ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків наведено в п. 16 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.07.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав, в якому вказано, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її 
нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Частиною ч. 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно норм КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, тощо є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і у розуміння ст. 251 КУпАП є джерелом доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.
Надаючи оцінку протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 399020 від 05.11.2025, складеного особою, уповноваженою на складання протоколу – інспектором СОБ ВНП №3 Полтавського РУП лейтенантом поліції Оніщенко Т.О., в останньому не відображено в чому саме проявилася об`єктивна сторона вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, зокрема діяння (дії чи бездіяльність), що вказують на те, що ОСОБА_1 , як мати, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання доньки ОСОБА_8 , а саме : які дії вчинила чи не вчиняла мати, спрямовані на ухилення від виконання батьківських обов`язків, як цього вимагає диспозиція ч.1 ст.184 КУпАП.
Окрім того, диспозиція ч.1 ст.184 КУпАП, є бланкетною (тобто має відсильний характер до інших нормативних актів). 
Між тим в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 взагалі відсутнє посилання на порушення матір`ю батьківських обов`язків, у тому числі визначених ст. 150 СК України. 
Таким чином, вказаний протокол, в якому обов`язково зазначається склад адміністративного правопорушення, яке інкримінується особі, не містить даних про об`єктивну сторону складу порушення, а саме не зазначено в чому конкретно полягає ухилення ОСОБА_1 від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо належного виховання доньки, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 184 КУпАП.
Враховуючи встановлені апеляційним судом обставини, протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 399020 від 05.11.2025 щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.184 КУпАП, в розумінні ст.251 КУпАП не може прийматись до уваги як належний та допустимий доказ, оскільки процедуру його складення проведено з істотними порушеннями вимог ст.255 КУпАП. 
Щодо встановлених судом першої інстанції обставин, то з них вбачається, що притягнута є матір`ю ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та самостійно виховує доньку. 
ОСОБА_8 є ученицею 8 класу Новосанжарського ліцею. 
Її однокласником є ОСОБА_9 , який як учасник класного чату в телеграм каналі опублікував в ньому напередодні конфлікту образливі повідомлення про заняття ОСОБА_10 ганебною для дівчини статевою поведінкою, про що остання дізналась і виявила своє обурення у вигляді з`ясування з ним відносин на шкільній перерві.
В ході зазначеного конфлікту остання штовхала ОСОБА_3 та нанесла йому декілька подряпин на шиї, після чого примушувала його як хлопця вибачитись перед нею. 
Разом з цим, зазначений перебіг подій не доводить наявність в діях матері неповнолітньої складу правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП, оскільки фактично не містить обставин, з якими пов`язана відповідальність батьків за невиконання ними своїх обов`язків по вихованню дитини в розумінні положень ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» та ст. 150 СК України. 
Випадок конфлікту між неповнолітніми дітьми не є підставою для висновку про наявність у діях батьків правопорушення, передбаченого ст. 184 КУпАП ( постанова голови ВСУ від 12.03.1999).
З наданих учасниками конфлікту пояснень, однокласників, їх батьків, вчителя, вбачається наявність конфлікту між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , внаслідок невдалого жарту останнього, що призвело до застосування фізичної сили до нього.
В подальшому діти примирилися, а батьками були написані заяви про припинення розгляду заяв по факту конфлікту.
Крім того, з наданих притягнутою стороною доказів вбачається, що неповнолітня ОСОБА_8 активно займається спортом, є учасником районної волейбольної команди, навчається в музичній школі, де позитивно характеризується, допомагає матері у її волонтерській діяльності, що свідчить про її свідому громадянську позицію та залучення до суспільно значущої діяльності. 
Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість висновків суду першої інстанції щодо доведеності зібраними по справі доказами наявності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, з підстав щодо ухилення ОСОБА_1 від виконання батьківських обов`язків стосовно неповнолітньої доньки ОСОБА_8 .
Викладені в постанові суду висновки щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, не ґрунтуються на належно перевірених та допустимих доказах.
Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.
За вказаних обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення місцевого суду скасуванню з закриттям провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  задовольнити.
Постанову судді Новосанжарського районного суду Полтавської області від 17 грудня 2025 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП - скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя    О. І. Обідіна