Справа № 354/1491/25
Провадження № 3/354/26/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2026 року м.Яремче

Суддя Яремчанського міського суду Івано-Франківської області Ковалюк О.М., розглянувши клопотання свідка ОСОБА_1 про проведення судового засідання в режимі відеоконференціїї у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-
в с т а н о в и л а :
На розгляді Яремчанського міського суду Івано-Франківської області перебуває справа №354/1491/25.
Постановою судді Ковалюк О.М. від 03.12.2025 клопотання адвоката Гусельщикової М.А. задоволено та викликано в судове засідання свідка ОСОБА_1 
30.01.2026 до суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про участь у всіх судових засіданнях по справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів відеоконференцзв?язку за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку vkz.court.gov.ua.
Ознайомившись із вказаним вище клопотанням, суддя дійшла наступного висновку.
Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено інституту розгляду справ в режимі відеоконференції. Проте, діючий Кримінальний процесуальний кодекс України, Цивільний процесуальний кодекс України, Кодекс адміністративного судочинства України мають відповідні статті про розгляд справ в режимі відео конференції.
Разом з тим, відповідно до вимог ст. 2 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією України і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Згідно ч. 7 ст. 11 ЗУ "Про судоустрій та статус суддів" учасникам судового процесу на підставі судового рішення забезпечується можливість брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у порядку, встановленому законом. Обов`язок забезпечити проведення відеоконференції покладається на суд, який отримав судове рішення про проведення відеоконференції, незалежно від спеціалізації та інстанції суду, який прийняв таке рішення.
Враховуючи те, що нормами КУпАП не передбачено проведення дистанційного провадження в режимі відеоконференції, виходячи з положень ч. 1 ст. 2 даного Кодексу, для забезпечення об`єктивного та оперативного розгляду справи, вважаю за необхідне застосувати аналогію закону з процесуальними нормами КПК України, а саме ст. 336 КПК України, якою врегульоване вказане питання.
Згідно з п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 336 КПК України судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин; необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження.
Відповідно до ч. 2 ст. 336 КПК України суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження.
Згідно із ч. 5, 6 ст. 336 КПК України учасники кримінального провадження беруть участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та кваліфікованого електронного підпису згідно з вимогами Положення про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положень, що визначають порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи. Ризики технічної неможливості участі в відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, переривання зв`язку тощо несе учасник кримінального провадження , який подав відповідне клопотання.
Відповідно до ч. 7 ст. 336 КПК суд може постановити ухвалу про участь учасника кримінального провадження у судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні суду в порядку, передбаченому частиною восьмою цієї статті. 
Допит свідка, потерпілого, спеціаліста може здійснюватися у судовому засіданні в режимі відеоконференції виключно у приміщенні суду, визначеному судом. У виключних випадках в умовах воєнного або надзвичайного стану суд має право допитати свідка, потерпілого в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів у порядку, передбаченому частинами четвертою - шостою цієї статті.
Постановлення рішення про участь учасника справи у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду застосовується із врахуванням обставин, що зазначаються у клопотанні про таку участь. Даний спосіб участі в судовому засіданні має винятковий характер, у зв`язку з чим повинні насамперед існувати причини, які ускладнюють або роблять неможливим участь сторони в судовому засіданні.
З огляду на наведене, враховуючи відсутність у заявленому клопотанні причин чи виключних випадків для проведення допиту свідка в режимі відеоконференцзвязку поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, у задоволенні такого клопотання слід відмовити.
Керуючись ст. 2, 245, 246 КУпАП, ст. 336 КПК України, ч. 7 ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», -
п о с т а н о в и л а :
У задоволенні клопотання свідка ОСОБА_1 про участь у всіх судових засіданнях по справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів відеоконференцзв?язку за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку vkz.court.gov.ua - відмовити.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя:	  	Оксана КОВАЛЮК