ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/390/26 Справа № 201/10738/22 	  	Суддя у 1-й інстанції - Покопцева Д. О. Суддя у 2-й інстанції - Халаджи О. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 року м. Дніпро
Дніпровський апеляційний суд у складі:
головуючого-судді Халаджи О. В.
суддів: Агєєва О.В., Космачевської Т.В.,
секретар Кругман А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Соборного районного суду м. Дніпра від 20 травня 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, третя особа – Приватне акціонерне товариство «СК «Євроінс Україна» (суддя першої інстанції Покопцева Д.О.),

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2022 року позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 звернулись до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, третя особа – Приватне акціонерне товариство «СК «Євроінс Україна», в якому ОСОБА_2 просив стягнути з відповідача на свою користь 133 513грн шкоди, завданої ДТП; вартість послуг евакуатора 3 500грн для транспортування автомобіля після ДТП; вартість подальших послуг евакуатора 7 900грн впродовж досудового розслідування; 4 700грн за проведені автотоварознавчі дослідження з встановлення сум шкоди та залишкової вартості автомобіля «SKODA OCTAVIA» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 після ДТП; 90 000грн моральної шкоди, інші позивачі просили стягнути на свою користь з відповідача 90 000 грн. моральної шкоди спричинену ДТП, кожному.
Рішенням Соборного районного суду м. Дніпра від 20 травня 2025 року позовні вимоги задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 151 056 гривень 54 копійки матеріальної шкоди, 1 000 гривень франшизи, 15 000 гривень моральної шкоди, а всього 167 056 гривень 54 копійки. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 8 000 моральної шкоди. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 8 000 моральної шкоди. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 15 000 моральної шкоди. 
В задоволенні іншої частини позову відмовлено. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судові витрати в сумі 1 980 гривень 56 копійок.
Із вказаним рішенням суду не погодився ОСОБА_1 , та подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що воно в оскаржуваній частині не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також ухвалено без належного дослідження доказів та обставин справи.
Мотивує скаргу тим, що відповідачем було акцентовано увагу суду на те, що Висновок № 1195 був виконаний експертом 01.12.2021 року у той же день, коли і ОСОБА_2 подав заяву до експерта. Зазначалось, що автомобіль Skoda Octavia р.н. НОМЕР_1 , через наявні на ньому пошкодження, не міг самостійно пересуватись, а тому не зрозумілим залишилось як автомобіль був оглянутий експертом Хажанець М.І. у м. Нікополі, коли він у пошкодженому стані знаходився за адресою: АДРЕСА_1 . У висновку № 1195 відсутні фотознімки автомобіля Skoda Octavia р.н. НОМЕР_2 зроблених експертом ОСОБА_6 , які експерт зобов`язаний був зробити під час огляду автомобіля долучити до вказаного Висновку № 1195 та які хоча б підтверджували, що експерт бачив досліджуваний автомобіль.
Вказує, що якщо ОСОБА_2 бажав отримати від ОСОБА_1 відшкодування шкоди в розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП то відповідно позивач мав би передати «знищений автомобіль «Skoda Octavia» відповідачу.
При вартості автомобіля Skoda Octavia, 2011 pоку випуску, р.н. НОМЕР_1 до ДТП - 275287,54 грн., отримавши від страхової компанії 98749,54 грн., продавши пошкоджений автомобіль за 2900 $ США, що за курсом на той час становило 120 234 грн., ОСОБА_2 просив суд стягнути на його користь ще 139903,00 грн., як різницю між вартістю транспортного засобу до ДТП та його вартістю у пошкодженому стані з виплаченою сумою страхового відшкодування.
Висновок № 1195 був виконаний експертом без підтвердження навіть огляду ним автомобіля, тобто є таким, що був виконаний з порушенням порядку, встановленого законом, суд у винесеному рішенні про це нічого не зазначив та не спростував заперечення відповідача про неможливість брати вказаний Висновок як доказ вартості автомобіля у пошкодженому після ДТП стані.
Крім того, відповідач не погоджується зі стягнутими з нього витратами за послуги експерта, послуги ФОП « ОСОБА_7 », та за послуги переміщення автомобіля.
ОСОБА_1 , просив рішення Соборного районного суду м. Дніпра від 20 травня 2025 року в частині стягнення з нього на користь ОСОБА_2 матеріальної шкоди у розмірі 151056.54 грн., та 1000 грн франшизи, скасувати та ухвалити в цій частині нове, яким відмовити у задоволенні цієї вимоги. В іншій частині просив залишити без змін.
Від ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вони зазначили, що жодними доказами, відповідач не спростував наявні у справі висновки щодо вартості авто, просили оскаржуване рішення суду залишити без змін.
Позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , у судове засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи були повідомленні належним чином, надали суду заяву про розгляд справи без їх участі, просили оскаржуване рішення суду залишити без змін.
Представник ОСОБА_1 – ОСОБА_8 , у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просив задовольнити її у повному обсязі.
Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 4 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Апеляційний суд вважає зазначити за необхідним те, що доводи скарги ОСОБА_1 зводяться до незгоди із рішенням суду щодо стягнення з нього на користь ОСОБА_2 матеріальної шкоди завданої ДТП, в іншій частині рішення не оскаржується, а отже апеляційним судом переглядатися не буде.
Судом першої інстанції встановлено, що 21.04.2019р. о 09.40год., ОСОБА_1 , керуючи належним ОСОБА_9 технічно справним транспортним засобом, автомобілем марки «GEELY MR-7151A», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , рухався по проїзній частині регіональної автодороги Н-23, сполученням «Кропивницький - Кривий Ріг - Запоріжжя», з боку м. Нікополь Дніпропетровської області в напрямку м. Марганець Дніпропетровської області зі швидкістю близько 90 км./год.
Під час керування транспортним засобом, автомобілем марки «GEELY MR-7151A», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , водій ОСОБА_1 не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян. Будучи неуважним до дорожньої обстановки, її змінам, не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, не маючи будь-яких перешкод технічного характеру, наближаючись до 279 км. + 200 метрів, в той момент коли на проїзній частині вищевказаної автодороги почався підйом, в умовах недостатньої видимості, почав виконувати маневр обгону транспортного засобу автомобіля марки «ВАЗ 21134» реєстраційний номерний знак НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_10 , який рухався попереду нього в попутному для нього напрямку.
В цей час, у зустрічному для водія ОСОБА_1 напрямку, по своїй смузі руху, зі швидкістю до 90 км./год., рухався технічно справний транспортний засіб, автомобіль марки «SKODA OCTAVIA» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який належить та яким керував водій ОСОБА_2 в салоні якого знаходилися пасажири ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та двоє малолітніх дітей ОСОБА_11 , ОСОБА_5 .
Водій ОСОБА_1 , керуючи вищевказаним транспортним засобом на смузі зустрічного руху, виявивши перешкоду, не змінюючи напрямку свого руху, застосував гальмування в процесі якого 279 км. + 200 метрів вищевказаної автодороги, лівою передньою керованого ним автомобіля допустив зіткнення з лівою передньою частиною транспортного засобу, автомобіля марки «SKODA OCTAVIA» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 .
Внаслідок зіткнення пасажиру автомобіля марки «SKODA OCTAVIA» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 малолітньому ОСОБА_11 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді - закритого перелому правої великогомілкової кістки у нижній третині, саден обличчя. Транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.
Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № 11/10.1/1230 від 20.11.2019 невідповідність дій водія ОСОБА_12 вимогам п. 14.2в) Правил дорожнього руху України знаходиться в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної події.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №694 від 28.11.2019 ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правої великогомілкової кістки у нижній третині, саден обличчя, які відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень (згідно пункту 2.2.2 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень).
Ухвалою від 04.10.2021р. Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області звільнено ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим (тобто з нереабілітуючих обставин), закрито провадження по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 квітня 2019 року за №12019040340001074 стосовно ОСОБА_1 за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 286 КК України, цивільний позов потерпілої ОСОБА_3 щодо стягнення моральної шкоди з обвинуваченого ОСОБА_1 та ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» за її клопотанням залишений без розгляду (т.1, а.с.1-13). 
Внаслідок ДТП позивач ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження у виді тупої травми тіла: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, синців та саден на обличчі, забою м?яких тканин голови, стану після носової кровотечі, забою грудної клітини та черева з підшкірними гематомами на передній поверхні черева та грудної клітині ліворуч, забою лівого передпліччя, лівої кисті, правого колінного суглобу з синцями у вищевказаних областях, які висновком судово-медичного експерта № 2269 від 18.07.2019р. кваліфіковані як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (т.1, а.с.71-74). 
Внаслідок ДТП малолітня позивачка ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у виді черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забитої рани волосяної частини голови, кваліфіковані висновком судово-медичної експертизи № 693 від 28.11.2019р. як легкі тілесні ушкодження, які спричинили короткочасний розлад здоров?я (т.1, а.с.75-76). 
Полісом № АМ/3969656 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів забезпечено транспортний засіб «GEELY MR-7151A», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 (а.с.т.1, а.с.190). Строк дії полісу 17.05.2018 по 16.05.2019р.р., ліміт відповідальності: за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю – 200 000грн на одного потерпілого; за шкоду, заподіяну майну – 100 000грн; франшиза – 1 000грн. 
Висновком № 6570 від 28.05.2019р. експертного дослідження автотоварознавця експерта ОСОБА_13 по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ, вартість відновлювального ремонту автомобіля Skoda Octavia, державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_6 , складає 487 489грн 04коп; оскільки вартість відновлювального ремонту автомобіля перевищує його ринкову вартість, то вартість матеріального збитку, нанесеного власнику внаслідок ДТП, становить 275 287грн 54коп (т.1,а.с.14-52).
Вартість цього дослідження складала 3 500грн і оплачена позивачем ОСОБА_2 (т1, а.с.79). 
Висновком автотоварознавчого дослідження № 1195 від 01.12.2021р. спеціаліста ФОП « ОСОБА_6 » (т.1, а.с.53-56), вартість придатних до експлуатації складових автомобіля Skoda Octavia, державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , рік виготовлення 2011 з урахуванням коефіцієнта експлуатаційного зносу складає 34 635грн, залишкова (утилізаційна) вартість автомобіля Skoda Octavia, державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , рік виготовлення 1989 складає 2 000грн, залишкова вартість автомобіля автомобіля Skoda Octavia, державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , становить 36 635грн. 
Вартість цього дослідження складала 1 200грн і оплачена позивачем ОСОБА_2 (т1, а.с.79). 
Витрати на евакуацію автомобіля з місця ДТП становили 3 500грн, а також 19.07.2019р. позивачем ОСОБА_2 оплачені послуги евакуатора на суму 7 900грн (а.с.81-82). Як пояснив у судовому засіданні ОСОБА_2 , 7 900грн – це сума, яка витрачена ним впродовж досудового розслідування у кримінальному провадженні для доставки автомобіля Skoda Octavia, державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , на місце ДТП на вимогу слідчого для проведення слідчої дії (відтворення обставин ДТП) від місця зберігання і в зворотному напрямку. 
Третя особа по справі ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» 17.11.2021р. (а.с.60 т.1) повідомила, що за страховим випадком, що стався 21.04.2019р., згідно договору Ne008013-2307-3969656 та страхового акту № 43550/21, ПрАТ «СК «Євроінс Україна» було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 98 749,54 грн. за реквізитами, що були вказані в заяві про виплату страхового відшкодування. Розмір страхового відшкодування було зменшено на розмір франшизи 1000 грн., що передбачений п. 5 полісу обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Згідно інформації територіального сервісного центру МВС №1249 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Дніпропетровській області (т.1, а.с.230), автомобіль Skoda Octavia, державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , проданий 22.09.2022р.
Ухвалюючи рішення про стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача (винуватця ДТП) різниці між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, з урахуванням виплачених коштів страховою компанією, що становить 139 656грн 54коп (275 287грн 54коп шкоди - 98 749грн 54коп страхове відшкодування - 36 635грн вартість транспортного засобу після ДТП - 250грн 46коп ліміту відповідальності страховика). Крім того, з відповідача було стягнуто на евакуацію транспортного засобу 21.04.2019р. з місця ДТП в сумі 3500грн, та витрати на послуги доставки 19.07.2019р. до Нікопольського відділу поліції для відтворення обставин ДТП автомобіля Skoda Octavia, державний реєстраційний номер НОМЕР_5 в сумі 7 900грн як шкоду, яку має відшкодувати особа, винна у ДТП, оскільки відповідальність страховика за полісом вичерпана.
Апеляційний суд не погоджується з вказаним висновком суду.
Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини.
Згідно з частиною першої статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Стаття 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
За змістом указаної норми, за загальним правилом, шкода підлягає відшкодуванню, по-перше, в повному обсязі, по-друге, особою, яка безпосередньо її завдала.
Проте, крім загального правила, є спеціальні, передбачені законом. Одним із таких спеціальних правил є норми про страхування особою цивільно-правової відповідальності.
Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) і доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).
Відповідно до статті 16 Закону України «Про страхування» договір страхування це письмова угода між страхувальником і страховиком, за якою страховик бере на себе зобов`язання в разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначенні строки та виконувати інші умови договору.
За статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У частині третій статті 510 ЦК України визначено, що якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.
За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).
Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України).
Страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором (пункту 3 частини першої статті 988 ЦК України).
Відносини страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регламентує, зокрема, Закон №1961-IV.
Згідно зі статтею 999 ЦК України до відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.
Саме на забезпечення таких зобов`язань було ухвалено Закон №1961-IV, яким визначено як засади, так і процедури отримання потерпілими особами за наслідками ДТП відшкодування заподіяної шкоди.
Згідно зі статтею 3 Закону №1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.
Відповідно до статті 5 указаного Закону об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих унаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.
У разі настання страхового випадку страховик (страхова компанія) у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.1 статті 22 Закону №1961-IV).
Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладення обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону №1961-IV) (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі №760/15471/15-ц, провадження №14-316цс18, з урахуванням постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі №147/66/17, провадження №14-95цс20).
Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (стаття 6 Закону №1961-IV).
Страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування (пункт 9.1 статті 9 Закону №1961-IV).
Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону №1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до статті 28 даного Закону до шкоди, заподіяної в результаті ДТП майну потерпілого, належить, зокрема, шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.
Абзацами першим-третім пункту 36. 2 статті 36 Закону передбачено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про ДТП, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.
Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 цього Закону, відповідно до якої транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП.
Диспозитивність цивільного судочинства виявляється в тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (стаття 13 ЦПК України).
Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.
За статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним з найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі.
Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 14 червня 2023 року у справі № 125/1216/20 (провадження № 14-25цс23) зазначила: «... за змістом статі 30 Закону № 1961-IV транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно зі звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП. Таким чином, ремонт автомобіля марки «Renault Kadjar», державний реєстраційний номер НОМЕР_7 , вважається економічно необґрунтованим, а отже, автомобіль вважається фізично знищеним. Порядок відшкодування завданої позивачу шкоди мав відбуватися в порядку, визначеному статтею 30 Закону № 1961-IV, і позивач мав передати залишки транспортного засобу відповідачу як особі, яка відповідає за завдану шкоду, чим набути право отримати від останнього відшкодування шкоди в розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП...».
Як підтверджується матеріалами справи та не заперечується учасниками справи, що 21.04.2019р. о 09.40год., ОСОБА_1 , керуючи належним ОСОБА_9 технічно справним транспортним засобом, автомобілем марки «GEELY MR-7151A», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , рухався по проїзній частині регіональної автодороги Н-23, сполученням «Кропивницький - Кривий Ріг - Запоріжжя», з боку м. Нікополь Дніпропетровської області в напрямку м. Марганець Дніпропетровської області зі швидкістю близько 90 км./год.
Під час керування транспортним засобом, автомобілем марки «GEELY MR-7151A», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , водій ОСОБА_1 не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян. Будучи неуважним до дорожньої обстановки, її змінам, не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, не маючи будь-яких перешкод технічного характеру, наближаючись до 279 км. + 200 метрів, в той момент коли на проїзній частині вищевказаної автодороги почався підйом, в умовах недостатньої видимості, почав виконувати маневр обгону транспортного засобу автомобіля марки «ВАЗ 21134» реєстраційний номерний знак НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_10 , який рухався попереду нього в попутному для нього напрямку.
Ухвалою від 04.10.2021р. Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області звільнено ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим (тобто з нереабілітуючих обставин), закрито провадження по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 квітня 2019 року за №12019040340001074 стосовно ОСОБА_1 за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 286 КК України, цивільний позов потерпілої ОСОБА_3 щодо стягнення моральної шкоди з обвинуваченого ОСОБА_1 та ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» за її клопотанням залишений без розгляду (т.1, а.с.1-13).
Висновком № 6570 від 28.05.2019р. експертного дослідження автотоварознавця експерта ОСОБА_13 по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ, вартість відновлювального ремонту автомобіля Skoda Octavia, державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_6 , складає 487 489грн 04коп; оскільки вартість відновлювального ремонту автомобіля перевищує його ринкову вартість, то вартість матеріального збитку, нанесеного власнику внаслідок ДТП, становить 275 287грн 54коп (т.1,а.с.14-52).
Висновком автотоварознавчого дослідження № 1195 від 01.12.2021р. спеціаліста ФОП « ОСОБА_6 » (т.1, а.с.53-56), вартість придатних до експлуатації складових автомобіля Skoda Octavia, державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , рік виготовлення 2011 з урахуванням коефіцієнта експлуатаційного зносу складає 34 635грн, залишкова (утилізаційна) вартість автомобіля Skoda Octavia, державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , рік виготовлення 1989 складає 2 000грн, залишкова вартість автомобіля автомобіля Skoda Octavia, державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , становить 36 635грн
Згідно інформації територіального сервісного центру МВС №1249 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Дніпропетровській області (т.1, а.с.230), автомобіль Skoda Octavia, державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , проданий 22.09.2022р.
Апеляційний суд наголошує на тому, що матеріали справи не містять даних про те, що позивач передав залишки свого автомобілю відповідачу, який на підставі договору про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортний засобів несе відповідальність за шкоду, завдану страхувальником, також позивачем не було надано суду інформацію щодо вартості автомобіля під час його продажу 22.09.2022 року, а тому суд першої інстанції безпідставно поклав обов`язок на відповідача щодо відшкодування матеріальної шкоди позивачу, тоді як ОСОБА_2 відповідачу ОСОБА_1 фізично знижений транспортний засіб автомобіль Skoda Octavia, його залишки передано не було, а отже у суду не було підстав покладати дану відповідальністю на відповідача.
Крім того, також слід зазначити, що з урахуванням того, що у суду були відсутні належні та правові підстави для задоволення вимоги про стягнення матеріальної шкоди, також не підлягає стягненню витрати на евакуацію у розмірі 3500 грн та витрати на послуги доставки 19.07.2019 року до Нікопольського відділу поліції для відтворення обставин ДТП у розмірі 7900 грн.
За таких обставин апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальної шкоди у розмірі 151 056,54 грн, 1 000 грн. франшизи, за відсутності підстав для задоволення позовних вимог і доводи апеляційної скарги є підставою для скасування даного судового рішення.
Згідно п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» Від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Порядок розподілу судових витрат вирішується за правилами, встановленими в статтях 141-142 ЦПК України. У статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У частині тринадцятій статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
З урахуванням того, що апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 було задоволено та рішення суду у відповідній частині скасовано із відмовою у задоволенні позовних вимог, апеляційний суд вважає, що підлягає перерозподілу судовий збір відповідно до задоволених вимог.
Підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за подання позову у розмірі 459.88 грн, а відповідачу необхідно компенсувати судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 2280,71 грн.

Керуючись статтями 141, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, 

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Соборного районного суду м. Дніпра від 20 травня 2025 року в частині стягнення ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 151 056 гривень 54 копійки матеріальної шкоди, 1 000 гривень франшизи скасувати та ухвалити у відповідній частині нове, яким відмовити у задоволенні цієї позовної вимоги.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судові витрати в сумі 459,88 грн.
Компенсувати ОСОБА_1 за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 2280,71 грн.
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Повний текст судового рішення складено 29 січня 2026 року.

Судді:          О.В. Халаджи

О.В. Агєєв

Т.В. Космачевська