ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 500/6539/25
16 січня 2026 року	м.Тернопіль	
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі судді Чепенюк О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у порядку письмового провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про зобов`язання вчинити певні дії про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити певні дії, 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 через представника – адвоката Буняка Юрія Ігоровича звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі – ГУ ПФУ в Запорізькій області, відповідач), у якому просить: 
визнати протиправним рішення ГУ ПФУ в Запорізькій області №961010133871 від 23.10.2025 про відмову в переведенні на інший вид пенсії;
зобов`язати ГУ ПФУ в Запорізькій області перевести ОСОБА_1 на пенсію за віком згідно Закону України “Про державну службу”, зарахувавши до стажу державної служби періоди її роботи з 19.06.1990 по 13.03.2010 в органах державної податкової служби (Державної податкової інспекції України, Державної податкової адміністрації України, Державної податкової служби України), з урахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії від 14.10.2025 № 609/5/19-00-10-31 та №610/5/19-00-10-31, виданих Головним управлінням ДПС у Тернопільській області.
Позов обґрунтований тим, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі – ГУ ПФУ в Тернопільській області) як отримувач пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.07.2003 (далі – Закон №1058-ІV). Позивач звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про переведення на інший вид пенсії – пенсію за віком відповідно до Закону України “Про державну службу” від 10.12.2015 №889-VII (далі – Закон №889-VII), із врахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії від 14.10.2025 № 609/5/19-00-10-31 та №610/5/19-00-10-31, виданих Головним управлінням ДПС у Тернопільській області. Відповідач рішенням №961010133871 від 23.10.2025 відмовив позивачу, посилаючись на відсутність у неї права на перехід на пенсію згідно з Законом №889-VII з урахуванням наданих довідок.
Представник позивача не погоджується із таким рішенням, тому що на момент звернення із заявою про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону №889-VІІІ ОСОБА_1 досягла необхідного віку та має необхідний стаж (понад 20 років, здобутий на посадах державної служби до 01.05.2016), а також надала належно оформлені довідки про складові заробітної плати для визначення розміру пенсії. 
Вважає, що отримання раніше пенсії згідно з Законом України “Про державну службу” № 3723-ХІІ від 16.12.1993 (далі – Закон № 3723-ХІІ) не позбавляє права позивача перейти з пенсії за віком, яку вона отримує наразі за Законом №1058-IV, на пенсію в межах дії Закону №889-VIII.
З наведених підстав представник позивача звернувся до суду з цим позовом.
Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 19.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цій справі, постановлено судовий розгляд справи проводити суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами, а також залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ГУ ПФУ в Тернопільській області.
27.11.2025 до суду надійшло пояснення ГУ ПФУ в Тернопільській області, в якому представник третьої особи проти позову заперечує та зазначає, що оскільки позивачу раніше призначалась пенсія згідно Закону № 3723-ХІІ, то у органів пенсійного фонду відсутні правові підстави для повторного переведення її на пенсію за віком відповідно до Закону №889-VIII. 
Вказує, що у зв`язку з набранням чинності з 01.05.2016 Закону №889-VIII скасовано статтю 37-1 Закону №3723-XII щодо порядку та умов перерахунку пенсій державним службовцям, а Законом №889-VIII не передбачено проведення перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом №3723-XII, тому відсутні підстави для проведення перерахунку пенсії згідно зі статтею 37-1 Закону №3723-XII. Розміри пенсій державних службовців, призначених на підставі статті 37 Закону №3723-ХІІ, на відміну від розмірів пенсій, призначених на підставі інших нормативних актів, не підлягають перерахуванню (а.с.40-42). Також третьою особою надано докази, витребувані ухвалою суду від 19.11.2025 (а.с.45-117).
15.12.2025 до суду надійшов відзив ГУ ПФУ в Запорізькій області на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити позивачу у задоволенні позову. Зазначає, що законодавством визначено чіткі умови, при дотриманні яких, особа має право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII, серед яких, до набрання чинності Законом №889-VIII (01.05.2016) не призначалася пенсія відповідно до Закону №3723-XII. Позивачу з 15.03.2010 призначено та нею отримувалась пенсія за віком державного службовця відповідно до Закону №3723-ХІІ, а з 01.10.2017 – пенсія за віком відповідно до Закону №1058-IV. З 01.12.2015 у зв`язку з набранням чинності Законом №889-VIII, який інакше врегульовує правовідносини, пов`язані із пенсійним забезпеченням державних службовців, пенсії, призначені за статтею 37 Закону № 3723-XII, не підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців.
Вказує, що у відповідача не має правових підстав для здійснення перерахунку пенсії позивача, на яку вона просить її перевести у зв`язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючих державних службовців, а відтак немає підстав і для переведення на пенсію відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ (а.с.138-141). Також відповідачем надано докази, витребувані ухвалою суду від 19.11.2025 (а.с.123-135).
Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, суд встановив такі обставини. 
ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Тернопільській області, з 15.03.2010 їй була призначена пенсія за віком відповідно до Закону України “Про державну службу” № 3723-ХІІ від 16.12.1993 (а.с.72).
З 01.10.2017 ОСОБА_1 призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.07.2003 (а.с.87).
15.10.2025 позивач звернулася до ГУ ПФУ в Тернопільській області із заявою про переведення з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону №1058-IV, на пенсію за віком як державному службовцю згідно з Законом №889-VIII (а.с.131-132). 
До заяви додано довідку від 14.10.2025 № 610/5/19-00-10-31 про складові заробітної плати для державного службовця, який до 01.01.2024 працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державного службовця, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) за жовтень 2025 року, та довідку від 14.10.2025 № 609/5/19-00-10-31 про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особи, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, що провели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, або працювала у державних органах, які не провели класифікацію посад державної служби, за вересень 2025 року, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, видані Головним управлінням ДПС у Тернопільській області (а.с.134-135).
За принципом екстериторіальності структурним підрозділом для прийняття рішення за результатами поданої заяви визначено ГУ ПФУ в Запорізькій області, рішенням якого №961010133871 від 23.10.2025 позивачу відмовлено в перерахунку пенсії у зв`язку з відсутністю законних підстав.
У цьому рішенні вказано, що відповідно до пункту 4-7 розділу XV Закону №1058-IV особи, пенсію яким переведено на пенсію на умовах цього Закону, у будь-який час можуть звернутися до органів Пенсійного фонду для переведення на пенсію/щомісячне довічне грошове утримання за нормами Закону України "Про державну службу" із встановленням розміру пенсії, отримуваного до такого переведення.
Розглянувши матеріали електронної справи, встановлено, що ОСОБА_1 було призначено пенсію за віком відповідно до Закону №3723-XII з 15.03.2010. З 01.10.2017 ОСОБА_1 переведено на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV як більш доцільний вид пенсії. Отже, право на перехід на пенсію згідно з Законом №889-VIII з урахуванням наданих довідок відсутнє (а.с.129).
Позивач не погоджується з таким рішенням відповідача, вважає його протиправним та такими, що порушує його право на соціальний захист, а тому звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує такі нормативно-правові акти.
Умови пенсійного забезпечення державних службовців до 01.05.2016 визначалися Законом України “Про державну службу” від 16.12.1993 № 3723-ХІІ.
01.05.2016 набув чинності Закону України “Про державну службу” від 10.12.2015 № 889-VIII, згідно з пунктом 2 розділу ХІ якого визнано такими, що втратили чинність: Закон України “Про державну службу” (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.
Згідно із пунктами 10-12 розділу ХІ Закону № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України “Про державну службу” (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України “Про державну службу” (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Перелік посад державної служби, які займали особи з числа колишніх державних службовців, що належать до певної категорії посад, передбачених цим Законом, визначається Кабінетом Міністрів України. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України “Про державну службу” (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст.490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України “Про державну службу” (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
За приписами частини першої статті 37 Закону № 3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Таким чином, за наявності в особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців (вказані висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі №822/524/18).
Отже, після 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом №889-VIII) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII, та мають передбачені вік та страховий стаж.
Право ОСОБА_1 на переведення на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723-XII, підпунктів 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII не є спірним. Відповідач наголошує на тому, що Законом №889-VIII не передбачено проведення перерахунків раніше призначених пенсій державним службовцям, тому відсутні підстави для врахування довідок про складові заробітної плати державного службовця, які позивач надав до заяви від 15.10.2025.
Судом встановлено, що цей спір виник через бажання позивача перейти на пенсію за віком відповідно до Закону України “Про державну службу” з проведенням перерахунку пенсії на підставі довідок, виданих Головним управлінням ДПС у Тернопільській області від 14.10.2025 № 609/5/19-00-10-31 та №610/5/19-00-10-31 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця. З цього приводу суд зазначає.
Частина 1 статті 37-1 Закону №3723-ХІІ у редакції, чинній до 01.01.2015, передбачала, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв`язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом, відповідно, здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.
Проте 01.01.2015 набрав чинності Закон України від 28.12.2014 №76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" (далі – Закон №76-VIII), яким, зокрема, статтю 37-1 Закону №3723-ХІІ викладено у новій редакції, згідно з якою умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.
Таким чином, повноваження на встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій державним службовцям після 01.01.2015 законодавець делегував Уряду.
Правове регулювання Урядом зазначеного питання у період з 01 січня по 01 грудня 2015 року знайшло своє відображення у пунктах 4, 5 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 №865, за змістом яких підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця було передумовою для перерахунку пенсії.
Так, за правилами пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 №865 у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом №3723-ХІІ, визначається в такому порядку:
1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку;
2) іншим пенсіонерам на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.
Перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Мінсоцполітики (пункт 5 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 №865).
З 01.05.2016 постанова Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 №865 втратила чинність відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622.
Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів", якою підвищено розміри заробітку працюючих державних службовців та яка відповідно до пункту 6 застосовується з 01.12.2015, виключено пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 №865, а пункт 5 викладено в такій редакції: "форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики".
Слід зазначити, що вказаною постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 регламентовано лише питання щодо упорядкування структури заробітної плати та її індексації працюючим державним службовцям і не передбачено ані можливості, ані механізму перерахунку пенсії державного службовця у зв`язку зі зміною розміру заробітної плати працюючого державного службовця.
Отже, з 01.12.2015 по 01.05.2016 чинне законодавство, яке регламентувало пенсійне забезпечення державних службовців, підвищення розміру заробітку працюючих державних службовців не визначало як підставу для перерахунку пенсій, призначених за статтею 37 Закону №3723-ХІІ. При цьому чинна у зазначений період редакція стаття 37-1 Закону №3723-ХІІ не визначала передумов перерахунку пенсій, а лише відносила вирішення такого питання до компетенції Кабінету Міністрів України.
Закон №889-VIII набув чинності 01.05.2016, а положення Закону №3723-XII втратили чинність, в тому числі норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців (крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону №889-VIII).
Натомість, у статті 90 Закону №889-VIII закріплено правило, за яким пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", стаття 42 якого визначає підстави перерахунку призначених пенсій, підвищення розміру заробітку працюючих, державних службовців до яких не віднесено.
Між тим, як Закон № 889-VІІІ, так і Закон № 1058-IV не передбачають підстав (умов) для перерахунку пенсії державного службовця у зв`язку зі збільшенням розміру заробітної плати працюючих службовців. Не передбачає таких підстав і стаття 37 Закону № 3723-ХІІ.
Враховуючи пряму дію закону в часі, до правовідносин щодо перерахунку пенсій застосовується законодавство, чинне на час, коли здійснюється перерахунок, а не те, яке діяло на час призначення пенсії.
За приписами пункту 4-7 розділу XV Закону №1058-IV особам, пенсії/щомісячне довічне грошове утримання яким призначені відповідно до законів України "Про Кабінет Міністрів України", "Про державну службу", "Про Національний банк України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про судоустрій і статус суддів", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", Митного кодексу України, Податкового кодексу України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, розмір яких з урахуванням перерахунку, передбаченого пунктом 4-3 цього розділу, розрахований за нормами цього Закону, буде більший, проводиться автоматичне, без їхнього звернення, переведення пенсії на умовах, передбачених цим Законом, за матеріалами пенсійних справ.
Особи, пенсію яким переведено на пенсію на умовах цього Закону, у будь-який час можуть звернутися до органів Пенсійного фонду для переведення на пенсію/щомісячне довічне грошове утримання за нормами законів України "Про Кабінет Міністрів України", "Про державну службу", "Про Національний банк України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про судоустрій і статус суддів", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", Митного кодексу України, Податкового кодексу України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України із встановленням розміру пенсії, отримуваного до такого переведення, з 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому надійшла така заява.
Суд звертає увагу на те, що вперше пенсія за віком згідно з Законом №3723-XII призначена позивачу з 15.03.2010, а тому відсутні підстави вважати, що в межах спірних правовідносин йдеться про призначення пенсії, відповідно до Закону України "Про державну службу", вперше.
Враховуючи, що з 01.10.2017 позивача переведено на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV, вона має право на переведення на пенсію за віком відповідно до норм Закону №3723-XII, проте, на умовах, передбачених пунктом 4-7 розділу XV Закону №1058-IV. Тобто, за бажанням позивача йому може бути поновлена виплата пенсії державного службовця, проте, в розмірі, який був встановлений до переведення на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV.
Суд також враховує, що у заяві до пенсійного органу позивач просив здійснити перерахунок пенсії державного службовця, надаючи нові довідки щодо заробітної плати (станом на вересень та жовтень 2025 року). 
Однак позивач помилково не враховує, що з 01.12.2015, початку застосування постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013, якою пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 №865 виключено, а пункт 5 викладено в іншій редакції, та у зв`язку з набранням у подальшому чинності Законом №889-VIII, яким по-іншому врегульовані правовідносини, пов`язані із пенсійним забезпеченням державних службовців, пенсії, призначені за статтею 37 Закону №3723-XII, не підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців.
Аналогічний правовий висновок викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 29.08.2018 у справі № 555/2183/16-а, від 26.02.2020 у справі № 508/808/16-а, від 28.10.2020 у справі № 826/16182/18, від 22.04.2021 у справі № 712/10182/17, від 03.11.2021 у справі № 373/2149/16-а.
Водночас Рішенням Конституційного Суду України від 23.12.2022 № 3-р/2022 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), підпункт 1 пункту 2 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII у тім, що він унеможливив перерахунок розмірів пенсій, призначених на підставі статті 37 Закону № 3723-XII.
Згідно із пунктом 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 23.12.2022 № 3-р/2022 підпункт 1 пункту 2 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII, визнаний неконституційним у зазначеному аспекті, втрачає чинність через три місяці з дня припинення чи скасування в Україні воєнного стану, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 64/2022 зі змінами.
Пунктом 3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 23.12.2022 № 3-р/2022 встановлено Верховній Раді України внормувати перерахунок розмірів пенсій суб`єкта права на конституційну скаргу та інших осіб, яким надано право на призначення пенсії на підставі статті 37 Закону № 3723-XII, з урахуванням приписів Конституції України та цього Рішення.
До законодавчого врегулювання порядку перерахунку пенсій державним службовцям на виконання Рішення Конституційного Суду України від 23.12.2022 № 3-р/2022, суд не має підстав для висновку про протиправність дій відповідача та спонукання останнього до вчинення дій по перерахунку пенсії, оскільки до повноважень суду віднесено лише контроль легальності рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, проте не віднесено встановлення нових норм права, у тому числі за аналогією закону, що заборонено частиною шостою статті 7 КАС України.
Аналогічні правові висновки щодо застосування зазначених норм права були викладені Верховим Судом, зокрема, у постановах від 28.02.2023 у справі № 520/6418/21 та від 19.03.2025 у справі №300/936/23.
Зокрема, у постанові Верховного Суду від 19.03.2025 у справі №300/936/23 викладено правовий висновок, згідно з яким ані Закон №889-VIII, ані Закон №1058-IV не містять положень, які б передбачали підстави або механізм для перерахунку пенсії державного службовця у зв`язку зі зміною (збільшенням) розміру заробітної плати діючих службовців. Аналогічним чином жодних підстав для такого перерахунку не передбачає і стаття 37 Закону №3723-ХІІ, яка регламентує порядок призначення пенсії за віком державним службовцям.
Верховний Суд у згаданій постанові також наголосив на принципі прямої дії закону в часі: до правовідносин щодо перерахунку пенсій підлягає застосуванню законодавство, чинне на момент звернення за перерахунком або переведенням, а не те, що діяло на час первинного призначення пенсії. Отже, законодавство, чинне на момент звернення позивачки, не передбачає можливості проведення перерахунку пенсії державного службовця, зокрема на підставі поданих нею довідок про оновлені складові заробітної плати.
Таким чином, за наявності права на отримання пенсії згідно зі статтею 37 Закону №3723-XII, проте за відсутності підстав для перерахунку такої пенсії у зв`язку із підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям, вирішальним є саме розмір пенсії, на який матиме право позивач в разі його переведення на таку пенсію у порівнянні із отримуваним ним розміром пенсії за Законом №1058-IV. 
Враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги до задоволення не підлягають.
З огляду на ухвалення судом рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, за відсутності доказів понесення відповідачем судових витрат, підстав для їх розподілу немає.
Керуючись статтями 2, 72-77, 90, 243-246, 255, 258, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:
У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (проспект Соборний, 158-Б, місто Запоріжжя, Запорізька область, 69005, код ЄДРПОУ 20490012), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (Майдан Волі, 3, місто Тернопіль, 46001, ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ 14035769) про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Повний текст рішення складено та підписано 16 січня 2026 року.

Суддя Чепенюк О.В.