ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

19 січня 2026 року	Справа № 160/5383/24 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рянської В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в місті Дніпрі у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвалою від 04.03.2024 позовну заяву було залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.
15.03.2024 до суду надійшов лист позивача в порядку усунення недоліків з доданими до нього документами, у тому числі позовною заявою ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , у якій позивач просить:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо нерозгляду рапорту начальника медичної служби військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_1 про звільнення з військової служби згідно з абз. 3 п.п. «г» п. 3 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 повторно розглянути рапорт начальника медичної служби військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_1 про звільнення з військової служби згідно з абз. 3 п.п. «г» п. 3 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 . Мати позивача – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , потребує постійного догляду. Позивач звернувся до вищого командування з рапортом про звільнення з військової служби за сімейними обставинами у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за матір`ю. До рапорту додав необхідні документи, які підтверджуть наявність підстави для звільнення з військової служби. Однак, відповідачем матеріали щодо звільнення позивача з військової служби було повернуто до військової частини НОМЕР_2 для доопрацювання - надання довідки форми № 080, затвердженої наказом МОЗ України № 407 від 09.03.2021. Позивач вважає, що відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо нерозгляду його рапорту та неприйняття рішення за результатами його розгляду. 
Ухвалою суду від 20.03.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.
27.03.2024 надійшов відзив військової частини НОМЕР_1 , у якому відповідач просив відмовити в задоволенні позову. Обґрунтовуючи заперечення проти позовних вимог, зазначив, що до рапорту про звільнення позивач додав матері позивача ОСОБА_2 копії довідки МСЕК серії 12 ААВ № 783953 та довідки ЛКК від 11.09.2023 про необхідність у постійному догляді. Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» однією з підстав звільнення з військової служби є необхідність здійснення постійного догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я. Однак, у висновку МСЕК зазначено, що ОСОБА_2 може працювати у спеціально створених умовах, та не вказано про необхідність постійного догляду. Відповідачем не було допущено бездіяльність щодо розгляду рапорту позивача. Рапорт було направлено для доопрацювання з метою отримання довідки форми № 080, затвердженої наказом МОЗ України № 407 від 09.03.2021, яка видається разом із медичними документами у разі необхідності стороннього догляду.
04.04.2024 надійшла відповідь на відзив, у якій позивач підтримав позовні вимоги з підстав, наведених у позовній заяви. Вказав, що до рапорту було додано довідку лікарсько-консультативної комісії (протокол № 18 від 11.09.2023).
29.01.2025 до суду надійшли додаткові пояснення військової частини НОМЕР_1 , у яких відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог, зазначив, що відповідно до наказу від 28.01.2025 № 45 ОСОБА_1 призупинено військову службу та дію контракту у зв`язку із самовільним залишенням військової частини.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має статус учасника бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_3 , виданого 25.11.2021.
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого повторно 22.08.2012, матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_2 .
У довідці до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ № 783953 від 02.08.2023, виданій Спеціалізованою медико-соціальною експертною комісією № 1 м. Краматорська, зазначено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою з інвалідністю другої групи з 18.07.2023 безстроково, може працювати у спеціально створених умовах.
Згідно з довідкою Комунального некомерційного підприємства «Покровська клінічна лікарня інтенсивного лікування» Покровської міської ради Донецької області ОСОБА_2 пройшла комісію і за станом здоров`я потребує постійного медикаментозного лікування, спостереження кардіологом-терапевтом та стороннього догляду. Довідка містить відомості про дату протоколу № 180/2 – 11.09.2023.
До позовної заяви додано копію рапорту ОСОБА_1 від 22.11.2023, адресованого командиру НОМЕР_5 окремого зенітно-кулеметного батальйону військової частини НОМЕР_2 , про звільнення його зі складу Збройних Сил України згідно з підпунктом «г» пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за хворою матір`ю, що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я. 
Листом військової частини НОМЕР_2 вих. № 94 від 26.01.2024 на адвокатський запит адвоката Семенчі А.І. № 10012401 від 10.01.2024 повідомлено, що капітан медичної служби ОСОБА_1 має можливість звільнитися з військової служби за умов, визначених підпунктом «г» пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу». Командиром військової частини НОМЕР_2 на підставі рапорту капітана медичної служби ОСОБА_1 направлено клопотання командиру військової частини НОМЕР_1 (вих. № 246 від 27.12.2023) щодо звільнення ОСОБА_1 з військової служби на підставі підпункту «г» пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу». Військовою частиною НОМЕР_2 на вказане клопотання було отримано відповідь від військової частини НОМЕР_1 , згідно з якою матеріали клопотання повернуто на доопрацювання, оскільки для підтвердження підстав для звільнення з військової служби, визначених підпунктом «г» пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», необхідно додатково надати довідку форми № 080, затвердженої наказом МОЗ України № 407 від 09.03.2021. Вказана вимога була доведена капітану медичної служби ОСОБА_1 .
Листом військової частини НОМЕР_1 № 1314/2/56/111/995 від 29.01.2024 на адвокатський запит адвоката Семенчі А.І. повідомлено, що матеріали щодо звільнення капітана медичної служби ОСОБА_1 було повернуто до військової частини НОМЕР_2 на доопрацювання у зв`язку з тим, що підстави для звільнення не повністю відповідають вимогам підпункту «г» пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», а саме відсутня довідка форми № 080, затвердженої наказом МОЗ України від 09.03.2021. У разі надходження відповідних документів до командування військової частини НОМЕР_1 вони будуть розглянуті у найкоротший термін.
Відповідно до витягу з наказу командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » від 28.01.2025 № 45 капітана медичної служби ОСОБА_1 , начальника медичної служби – начальника медичного пункту НОМЕР_6 окремого зенітного кулеметного батальйону відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» звільнено з займаної посади, призупинено військову службу та дію контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України з 25.01.2025. Підстава: витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 25.01.2025 № 62025050010004066.
У витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 25.01.2025 № 62025050010004066 зазначено, що відповідно до повідомлення військової частини НОМЕР_2 начальник медичної служби – начальник медичного пункту капітан ОСОБА_1 24.11.2024 не повернувся з відпустки до місця несення служби.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд дійшов такого висновку.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ (далі також Закон № 2232-ХІІ; у редакції на час виникнення спірних правовідносин) здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.
Частинами першою, п`ятою статті 1 Закону № 2232-ХІІ передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.
Відповідно до статті 3 цього Закону правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України «Про оборону України», «Про Збройні Сили України», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. У подальшому воєнний стан продовжувався і триває на час розгляду справи. 
24.02.2022 видано Указ Президента України № 69/2022 «Про загальну мобілізацію». 
До спірних правовідносин підлягають застосуванню положення Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зі змінами, у редакції, яка діяла станом на дату звернення позивача з рапортом від 22.11.2023 та повернення його на доопрацювання.
Підпунктом «г» пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону № 2232-ХІІ (у редакції, яка діяла станом на дату звернення позивача з рапортом) було визначено, що контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби під час проведення мобілізації та дії воєнного стану через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу): 
у зв`язку з вихованням дитини, хворої на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дитини, яка отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, що підтверджується документом, виданим лікарсько-консультативною комісією закладу охорони здоров`я в порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я, але якій не встановлено інвалідність (абз. 3);
у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я (абз. 4); 
у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю II групи або за особою, яка за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд (абз. 7).
Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 затверджено Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі також Положення № 1153/2008, у редакції на час виникнення спірних правовідносин).
Пунктом 2 Положення № 1153/2008 передбачено, що з громадянами, які добровільно вступають на військову службу, укладається контракт згідно з додатками 1 і 2.
Відповідно до пункту 233 Положення № 1153/2008 військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.
Інструкція про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затверджена наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 № 170, зареєстрована у Міністерстві юстиції України 19.05.2009 19 травня 2009 за № 438/16454, (далі – Інструкція; у редакції на час виникнення спірних правовідносин) визначає механізм реалізації та порядок організації у Збройних Силах України, Державній спеціальній службі транспорту виконання вимог Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі - Положення), затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153.
Відповідно до пункту 12.1 Інструкції звільнення військовослужбовців з військової служби (крім військовослужбовців строкової військової служби) здійснюється посадовими особами, визначеними пунктом 225 Положення.
Згідно з підпунктом 2 пункту 225 Положення звільнення військовослужбовців із військової служби здійснюється під час дії особливого періоду (з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації) - на підставах, передбачених частиною третьою, пунктом 2 частини четвертої, пунктом 3 частини п`ятої та пунктом 3 частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»:
у військових званнях до майстер-сержанта (майстер-старшини) включно за всіма підставами - командирами бригад (полків, кораблів 1 рангу) і посадовими особами, які відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України прирівняні до них;
у військових званнях до підполковника (капітана 2 рангу) включно за всіма підставами - командирами корпусів та командувачами військ оперативних командувань і посадовими особами, які відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України прирівняні до них;
у військових званнях до полковника (капітана 1 рангу) включно за всіма підставами - командувачами видів Збройних Сил України, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, командиром військової частини НОМЕР_7 , начальником Генерального штабу Збройних Сил України, керівником служби персоналу Міністерства оборони України, начальником Національного університету оборони України імені Івана Черняховського;
у військових званнях до бригадного генерала (коммодора) та прирівняних до них згідно із пунктом 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 4 червня 2020 року № 680-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо військових звань військовослужбовців» військових звань включно за всіма підставами - Головнокомандувачем Збройних Сил України;
у військових званнях до генерал-лейтенанта (віце-адмірала) та прирівняних до них згідно із пунктом 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 4 червня 2020 року № 680-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо військових звань військовослужбовців» військових звань включно за всіма підставами - Міністром оборони України;
у військових званнях генерала (адмірала) та прирівняному до них згідно із пунктом 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 4 червня 2020 року № 680-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо військових звань військовослужбовців» військовому званні - Президентом України.
Згідно з пунктом 14.10 Інструкції звільнення з військової служби через сімейні обставини або інші поважні причини здійснюється за наявності оригіналів документів, що підтверджують таку підставу звільнення. Документи на звільнення військовослужбовців направляються безпосередньо до посадових осіб, які мають право їх звільнення з військової служби. Наказ по особовому складу про звільнення цих військовослужбовців повинен бути виданий і доведений до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем взяття громадянина на військовий облік та до військової частини за місцем проходження військової служби в строки, що забезпечуватимуть вчасне здавання справ і посад і розрахунок військовослужбовців, а також виконання строків звільнення, визначених Президентом України. Командири військових частин зобов`язані забезпечити своєчасне здавання посади, проведення усіх необхідних розрахунків з військовослужбовцями, стосовно яких видано наказ по особовому складу про звільнення з військової служби, у порядку, визначеному пунктом 242 Положення, та направлення їх на військовий облік до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки за місцем проживання.
Як встановлено судом, позивач ОСОБА_1 проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_2 . Згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією мати позивача – ОСОБА_2 є особою з інвалідністю другої групи, може працювати у спеціально створених умовах.
Позивач у рапорті зазначив підставу для звільнення з військової служби - необхідність здійснення постійного догляду за хворою матір`ю, що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я. Вказана підстава передбачена абз. 4 підпункту «г» пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону № 2232-ХІІ. У переліку доданих до рапорту документів зазначено копії паспорта позивача, паспорта і РНОКПП його матері, свідоцтва про народження позивача, витягу з демографічного реєстру щодо реєстрації його місця проживання, довідки ЛКК від 11.09.2023.
Як зазначив позивач та підтвердив у відзиві відповідач, матеріали щодо звільнення з військової служби були направлені до військової частини НОМЕР_2 для доопрацювання у зв`язку з відсутністю довідки форми № 080, затвердженої наказом МОЗ України від 09.03.2021. 
Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 407 від 09.03.2021 «Про затвердження форм первинної облікової документації та інструкцій щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров`я» затверджено такі що додаються: 1) форму первинної облікової документації № 080-4/о «Висновок про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі» та інструкцію щодо її заповнення; 2) форму первинної облікової документації № 080-2/о «Висновок про наявність когнітивних порушень у громадян похилого віку, внаслідок яких вони потребують надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі» та інструкцію щодо її заповнення; 3) форму первинної облікової документації № 080-3/о «Довідка про захворювання дитини на тяжке перинатальне ураження нервової системи, тяжку вроджену ваду розвитку, рідкісне (орфанне) захворювання, онкологічне, онкогематологічне захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкий психічний розлад, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гостре або хронічне захворювання нирок IV ступеня про те, що дитина отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги» та інструкцію щодо її заповнення.
Абзацом 4 підпункту «г» пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону № 2232-ХІІ (у редакції, яка діяла станом на дату звернення позивача з рапортом) було альтернативно визначено документ, яким підтверджується необхідність здійснення військовослужбовцями, які проходять військову службу за контрактом, постійного догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка): відповідний медичний висновок медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.
У матеріалах справи відсутні копії висновків медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про необхідність здійснення постійного догляду за хворою матір`ю позивача. 
Додана до рапорту ОСОБА_1 копія довідки поліклініки Комунального некомерційного підприємства «Покровська клінічна лікарня інтенсивного лікування» Покровської міської ради Донецької області з відомостями про дату протоколу № 180/2 – 11.09.2023, у якій зазначено, що ОСОБА_2 пройшла комісію і за станом здоров`я потребує постійного медикаментозного лікування, спостереження кардіологом-терапевтом та стороннього догляду, не відповідає формі висновку про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України № 407 від 09.03.2021.
У довідці до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ № 783953 від 02.08.2023, виданій Спеціалізованою медико-соціальною експертною комісією № 1 м. Краматорська, не зазначено про необхідність здійснення постійного догляду за ОСОБА_2 . 
Станом на момент виникнення спірних правовідносин норми статті 26 Закону № 2232-ХІІ містять виключний перелік сімейних обставин, за якими можливе звільнення військовослужбовця зі служби. Наявність таких сімейних обставин у позивача станом на час звернення 22.11.2023 з рапортом про звільнення з військової служби не доведено.
Відповідачем не було допущено протиправної бездіяльності щодо розгляду рапорта позивача від 22.11.2023 про звільнення з військової служби. ОСОБА_1 було надано відповідачем інформацію за наслідками розгляду його рапорту, у зв`язку з чим позивач був обізнаний із конкретними недоліками поданих ним разом із рапортом документів, які перешкоджали прийняттю військовою частиною НОМЕР_1 рішення про звільнення військовослужбовця з військової служби. Позивач не зазначав про наявність обставин, які перешкоджали йому подати рапорт разом з оригіналами або належним чином завіреними копіями документів, що підтверджують підстави для звільнення, що необхідно для прийняття відповідачем рішення про задоволення або відмову у задоволенні рапорту позивача про звільнення з військової служби.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. 
З урахуванням наведених обставин та норм законодавства, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо розгляду рапорту позивача про звільнення з військової служби. Позовна вимога про зобов`язання відповідача вчинити певні дії, яка є похідною від вимоги про визнання протиправною оскаржуваної бездіяльності відповідача, у задоволенні якої судом відмовлено, також не підлягає задоволенню.
Відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, докази понесення ним інших судових витрат у справі відсутні. Розподіл судових витрат відповідно до ст. 139 КАС України не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.
Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_8 .
Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_9 .
Повний текст рішення складено 19.01.2026.

Суддя В.В. Рянська