Роздільнянський районний суд Одеської області
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 496/5513/25 
Номер провадження: 2/511/266/26
06 лютого 2026 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі: 
головуючого судді- Гринчак С. І.,
секретаря судового засідання –Полихи Ю.О.,
за участю:
позивача- ОСОБА_1 , 
представника позивача -адвоката Вечерової Є.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області цивільну справу за позовною заявою  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту не проживання із спадкодавцем та неприйняття спадщини,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовної заяви. 
У серпні 2025 року позивачка через свого представника – адвоката Вечерової Є.М., яка діяла на підставі ордера серії ВН № 1513521 від 19.08.2025 року, звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просила встановити факт постійного не проживання спадкоємця  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини та визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що не прийняв спадщину після смерті батька  ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Заявлені вимоги мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її чоловік – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Вона, як спадкоємець першої черги за законом, прийняла спадщину після смерті свого чоловіка, відповідно до ст.1269 ЦП України. Крім неї, мати спадкодавця - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 також прийняла спадщину. Донька спадкодавця- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , відмовилась від прийняття спадщини на користь дружини спадкодавця ОСОБА_1 . Син спадкодавця – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є таким, що прийняв спадщину відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, який на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем не проживав, але був зареєстрований разом з ним за однією адресою: АДРЕСА_1 . При цьому, починаючи з 2015року і по теперішній час відповідач ОСОБА_2 за вказаною адресою не проживає, та з 2022 року постійно перебуває за кордоном, до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини він не звертався, не відмовлявся від її прийняття та не оформлював своїх спадкових прав. За таких обставин, вважає, що відповідач не може вважатись таким, який прийняв спадщину після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 . Отже, встановлення факту постійного не проживання відповідача разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини може безпосередньо вплинути на обсяг спадкових прав.
У ході розгляду справи проведено наступні процесуальні дії.
Справа перебувала в провадженні Біляївського районного суду Одеської області.
Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області від 10.09.2025 року передано справу на розгляд до Роздільнянського районного суду Одеської області в порядку передбаченому п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України.( а.с.40-41)
Ухвалою судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 11.11.2025 року прийнято до свого провадження, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Крім того, в порядку ст.84 ЦПК України витребувано: у приватного нотаріуса Одеського районного нотаріального округу Одеської області Кифоренко Руслани Борисівни належним чином завірену копію спадкової справи № 54/2025 заведеної після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ; з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України інформацію про перетин Державного кордону України громадянином України: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 01.01.2021 року по день надання відповіді на вказаний запит, із зазначенням наступної відомої інформації: дата та місце перетину державного кордону України; виїзд або в`їзд на територію України; направлення перетину державного кордону України (кінцевий пункт прибуття); мета перетину державного кордону.( а.с.48-49)
19.11.2025 року на адресу суду надійшла витребувана інформація з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України. ( а.с.62)
03.12.2025 року на адресу суду від приватного нотаріуса Одеського районного нотаріального округу Одеської області Кифоренко Р.Б. надійшла належним чином завірена копія спадкової справи № 54/2025 заведеної після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . ( а.с.65-87).
Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 16.12.2025 року закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду. ( а.с. 91)
Позиції сторін в судовому засіданні.
Позивач: ОСОБА_1 в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, надала пояснення, що відповідають змісту позовних вимог та просила суд їх задовольнити, та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. 
Представник позивача- адвокат Вечерова Є.М., яка діяла на підставі ордера серії ВН № 1513521 від 19.08.2025 року, в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 підтримала у повному обсязі, та просила суд їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Так, у відповідності до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до повернутого поштового повідомлення відповідач відсутній за зазначеною адресою, що свідчить про неможливість вручення відповідачу судових повісток. ( а.с.64, 94)
Крім того, відповідач ОСОБА_2 , повідомлявся через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.
16.12.2025 року на офіційному сайті Роздільнянського районного суду Одеської області (https://rz.od.court.gov.ua/sud1524/) було розміщено оголошення про виклик відповідача ОСОБА_2 в судове засідання, яке відбудеться 12.01.2026 року о 10:15год. в приміщенні Роздільнянського районного суду Одеської області ( а.с.92)
Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням ним про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 223 ЦПК України, суд зі згоди позивача вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain).
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»).
Диспозиція частини восьмої статті 178 ЦПК України визначає, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Судом по справі встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
ІНФОРМАЦІЯ_3 помер чоловік позивача – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 20.01.2025 року Дачненською сільською радою Одеського району Одеської області, на підставі актового запису №16. (а.с.16)
Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 , виданого Єгорівською сільською радою Роздільнянського району Одеської області від 04.05.1992 року на підставі актового запису№3, позивач ОСОБА_1 та спадкодавець ОСОБА_3 є чоловіком та дружиною (а.с.17).
За життя подружжя ОСОБА_6 мають дітей: доньку- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого Єгорівською сільською радою Роздільнянського району Одеської області від 20.07.1993 року на підставі актового запису№24( а.с.71) та сина- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого Єгорівською сільською радою Роздільнянського району Одеської області від 07.19.1994 року на підставі актового запису№22( а.с.11)
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданого Єгорівською сільською радою Біляївського району Одеської області на підставі актового запису №46, відносно спадкодавця ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , його матір`ю є ОСОБА_4 ( зворотній бік а.с.70)
Відповідно до довідки щодо надання відомостей стосовно спадкоємців по спадковій справі виданої приватним нотаріусом Кифоренко Р.Б. Одеського районного нотаріального округу Одеської області від 15.01.2026 №6/2-14, до складу спадкоємців після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 входять: спадкоємець за законом мати спадкодавця- ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_6 ), дружина спадкодавця - ОСОБА_1 , (РНОКПП: НОМЕР_7 ), донька спадкодавця- ОСОБА_5 РНОКПП: НОМЕР_8 ), яка відмовилась від прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь матері – ОСОБА_1 та син спадкодавця - ОСОБА_2 , який є таким, що прийняв спадщину відповідно до ч.3 ст.1268 Цивільного кодексу України. ( а.с.99)
Мати спадкодавця ОСОБА_4 у встановленому законом порядку звернулась до приватного нотаріуса Одеського районного нотаріального округу Одеської області Кифоренко Р.Б. з відповідною заявою №157 від 15.07.2025 року про прийняття спадщини. На підставі даної заяви було заведено спадкову справу №54/2025 (а.с.65)
Позивач ОСОБА_1 у встановленому законом порядку звернулась до приватного нотаріуса Одеського районного нотаріального округу Одеської області Кифоренко Р.Б. з відповідною заявою №158 від 15.07.2025 року про прийняття спадщини. (а.с.66)
Донька спадкодавця ОСОБА_5 подала нотаріусу заяву №164 від 16.07.2025 року про відмову від прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь дружини померлого ОСОБА_1 , 1959 року народження. (а.с.68)
Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №81866230 від 15.07.2025 після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , заводилась спадкова справа №54/2025 від 15.07.2025 року. ( а.с. 83). 
Копія спадкової справи №54/2025 від 15.07.2025 року наявна в матеріалах справи.(а.с.65-86).
Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти /спадкові договори) №821865941 від 15.07.2023 спадкодавцем за життя заповітів складено не було.( а.с.81,86)
Відповідно до довідки № 195 виданої виконкомом Дачненської сільської ради Одеського району Одеської області від 25 червня 2025 року, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , до дня смерті постійно проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . ( а.с.84)
Згідно довідки № 196 виданої виконкомом Дачненської сільської ради Одеського району Одеської області від 25 червня 2025 року, разом ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані його дружина- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , донька- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (зворотній бік а.с.84)
Крім того, судом встановлено, що  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 2015 року до дня смерті спадкодавця ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 за вищевказаною адресою не проживав, що підтверджується Актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 22.07.2025року.( а.с.32)
Згідно відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 12.11.2025 року на № 496/5513/25/12073/2025 встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виїхав за кордон 23.02.2022 року і до теперішнього часу не повертався. ( а.с. 62)
Також в судовому засіданні свідки: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , яка є донькою заявника та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , який є двоюрідним братом померлого, та проживає по сусідству із заявником, які були в судовому засіданні попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, підтвердили, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не проживає в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 з 2015 року по теперішній час. У вказаному житловому будинку проживає тільки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Їм достовірно відомо, шо ОСОБА_2 у 2022 році виїхав за кордон.
Суд визнає покази свідків достовірними і приймає їх в якості доказів, оскільки свідкам достовірно відомо, що  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не проживає в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 з 2015 року по теперішній час.
Дані правовідносини регулюються наступним нормами права.
У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.
Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.
Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за законом або за заповітом. 
Згідно ст.1220 ч.1, ч.2 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлої.
Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно ст.1261 ЦК України до спадкоємців першої черги за законом входять діти померлого, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. 
Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. 
Згідно вимог ч.1,2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Згідно п.1 Постанови Пленуму ВС України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» із змінами та доповненнями від 25.05.1998р. – у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
П.23 Постанови Пленуму ВС України №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини, а, згідно п.3,23 цієї ж Постанови №7 зазначено. що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст.29, ч.2 ст.1221 ЦК України. Для вирішення питання щодо наявності підстав для застосування до спірних правовідносин положень ч.3ст.1268 ЦК України, є необхідним встановлення місця проживання спадкодавця і спадкоємця. Державна реєстрація за певною поштовою адресою сама по собі не є беззаперечним доказом постійного проживання особи за цією адресою реєстрації. Ця ж норма Закону вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного.
До аналогічних висновків дійшов й Верховний Суд у своїх постановах від 21.10.2020р. (справа №569/15147/17, провадж.№61-39308св18), та від 28.04.2021р. (спр.№204/2707/19, пров.№61-15380св20).
Положеннями ч.ч.1,6ст.29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно вимог ст.3 ЗУ "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" – місце проживання – це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік, а місце перебування – це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік.
Таким чином, з аналізу вищевказаних норм права вбачається висновок про те, що сама по собі реєстрація місця проживання особи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини не може бути підтвердженням, відповідно до ч.3ст.1268 ЦК України, своєчасності й повноти прийняття спадщини спадкоємцем. Для цього, окремо слід довести факт постійного (спільного й безперервного) проживання спадкоємця зі спадкодавцем станом на день смерті спадкодавця. 
За ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Під постійним проживанням спадкоємця із спадкодавцем мається на увазі як факт безпосереднього проживання спадкоємця із спадкодавцем на момент його смерті, так і факт наявності у спадкоємця, на момент смерті спадкодавця, зареєстрованого у передбаченому законом порядку права на постійне проживання зі спадкодавцем за однією адресою, а ч.3 ст.1168 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не саму реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що цілком можуть бути відмінними один від одного.
Суд, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, на які посилаються сторони, давши оцінку кожному аргументу, наведеному позивачами в позові, прийшов до висновку про задоволення позову виходячи з наступного. 
Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на день смерті батька ОСОБА_3 ., який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 був зареєстрований за адресою спадкодавця, а саме: АДРЕСА_1 , але з 2015 року по теперішній час за вищевказаною адресою не проживає та 23.02.2022 року виїхав за кордон і до теперішнього часу не повертався.
Дослідженими судом доказами підтверджено факт постійного не проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_11 за місцем своєї реєстрації станом на 17.01.2025 року на день смерті спадкодавця ОСОБА_2 .
Також суд враховує ту обставину, що відповідач, не проживаючи разом зі спадкодавцем, зі своїм батьком, на момент відкриття спадщини, та протягом достатньо тривалого часу до цього, протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подав, тому ОСОБА_2 не може вважатися таким, що прийняв спадщину після смерті батька.
Керуючись ст.ст. 15,16, 81, 259, 263-265, 281-284, 288, 289 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту не проживання із спадкодавцем та неприйняття спадщини,– задовольнити.
Встановити факт постійного не проживання спадкоємця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_9 разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що не прийняв спадщину після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст виготовлений та підписаний суддею 10 лютого 2026 року.
Суддя:         С. І. Гринчак