ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2025 року                                 м. Дніпро                          Справа №  908/3269/24
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді:          Кощеєва І.М. (доповідач)
суддів:                        Чус О.В., Дарміна М.О.

секретар судового засідання: Скородумова Л.В.

представники сторін:
від позивача:        Мамотенко О.П.,адвокат
від відповідача:   Алілуєв Д.Ю., адвокат
від третьої особи:Панченко О.В., адвокат

розглянувши у відкритому судовому засіданні 
в режимі відеоконференції апеляційну скаргу   
Товариства з обмеженою відповідальністю “Енергомаш-Інвест” 
на додаткове рішення Господарського суду Запорізької області від 28.04.2025р.
(суддя Лєскіна І.Є., м. Запоріжжя) у справі 
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Енергомаш-Інвест”, м.Київ
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “Запоріжметбрухт”, м.Запоріжжя
третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю “Олтрейд 2016”, м. Дніпро 
про зобов`язання виконати умови договору
                                             ВСТАНОВИВ:
1.       Короткий зміст позовних  вимог.
Товариство з обмеженою відповідальністю “Енергомаш-Інвест” звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Запоріжметбрухт”, про зобов`язання прийняти (отримати) від позивача, на умовах EXW Міжнародних правил тлумачення торгових термінів Інкотермс в редакції 2010 року (далі – Інкотермс 2010), за адресою постачання: Запорізька область, місто Токмак, вул. Ковальська, буд. 59, товар за договором поставки № б/н від 29.06.2021 та згідно зі специфікацією № 1 від 29.06.2021р..
У відзиві на позовну заяву Відповідач повідомив, що попередній орієнтовний розмір витрат на правничу допомогу, яку очікує понести Відповідач, складає 25 000,00 грн. Враховуючи, що на момент підготовки відзиву на позов Відповідач не може точно визначити обсяг витрат, суд було повідомлено, що детальний опис послуг, наданих адвокатом та докази здійснених Відповідачем витрат, необхідних для надання правничої допомоги, будуть надані суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення.
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 09.04.2025р. у справі № 908/3269/24 у задоволенні позову відмовлено повністю.
ТОВ “Запоріжметбрухт”, 12.04.2025р., через систему “Електронний суд”, звернулось із заявою про ухвалення додаткового рішення у даній справі, про стягнення з позивача на користь відповідача 34 500,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. 

2.       Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у  справі.
Додатковим рішенням Господарського суду Запорізької області від 28.04.2025р. заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “Запоріжметбрухт”, про ухвалення додаткового рішення у справі №908/3269/24 задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю “Енергомаш-Інвест” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Запоріжметбрухт” 34500 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

3.        Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Не погодившись з вказаним додатковим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю “Енергомаш-Інвест”, через систему "Електронний суд", звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати додаткове рішення Господарського суду  Запорізької області  від  28.04.2025р. у справі  № 908/3269/24 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ТОВ “Запоріжметбрухт”, про ухвалення додаткового рішення від 22.04.2025р., щодо стягнення з ТОВ “Енергомаш-Інвест” на користь ТОВ “Запоріжметбрухт” судових витрат на професійну правничу допомогу, на загальну суму 34 500,00 грн.. 

4.       Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, Скаржник посилається на те, що у ТОВ «ЗАПОРІЖМЕТБРУХТ» відсутнє право на стягнення судових витрат на професійну допомогу внаслідок відсутності будь-яких намірів у ТОВ «ЗАПОРІЖМЕТБРУХТ» щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи та у зв`язку з відсутністю належного розрахунку з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Скаржник вказує на те, що до заяви про розподіл судових витрат доданий Договір про надання правової допомоги від 27.12.2024р., укладений між ТОВ ЗАПОРІЖМЕТБРУХТ`та адвокатом Алілуєвим Д.Ю.. В п.4.2-4.3. вказаного Договору зазначено оплату послуг, та порядок розрахунків серед яких зазначено про успіх у суді 1-ї інстанції 10 000,00 грн.. Також, до заяви про розподіл судових витрат додано Акт приймання-передачі наданих послуг від 11.04.2025р., який містить серед іншого і перелік наданих юридичних послуг і фіксований розмір наданих послуг, як наприклад «Гонорар успіху». Тобто, два різновиди наданих послуг. При цьому, на думку Скаржника, такий різновид юридичних послуг як «Гонорар успіху» не вимірюється ні щохвилинно ані почасово, та не має під собою будь-яких юридичних пояснень, та не кореспондується зі ст. 126 ГПК України.
Скаржник вважає, що в силу вимог ч.9 ст.129 ГПК України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

5.      Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.
Від Товариства з обмеженою відповідальністю “Запоріжметбрухт” надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому Товариство не погоджується з доводами апеляційної скарги, вважає її безпідставною і необґрунтованою, у зв`язку з чим просить апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергомаш-Інвест» на додаткове рішення господарського суду Запорізької області від 22.04.2025 р. залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.
Зокрема, Товариство посилається на те, що саме Відповідачем було ініційований процес врегулювання питання виконання сторонами укладеного договору поставки металобрухту від 29.06.2021р.. Позиція Відповідача була вкладена у листі-вимоги №17-п від 02.05.2023 р., про повернення отриманої в рамках спірного договору попередньої оплати. Позивач залишив вказану вимогу про повернення попередньої оплати без задоволення та без будь-якої відповіді. Відповідач вказує на те, що мирне врегулювання спору під час розгляду справи було неможливим з двох причин: по-перше, від Позивача не надходило подібних пропозицій; по-друге, надання Позивачем до суду завідомо неправдивих (підроблених) документів викликало недовіру до Позивача щодо можливості досягнення з ним будь-яких домовленостей та їх подальшу реалізацію.

6.       Рух справи в суді апеляційної інстанції.
Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 20.05.2025р. для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючий суддя – Кощеєв І.М. (доповідач), судді – Чус О.В., Дармін М.О..
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 27.05.2025р. відкрито апеляційне провадження у справі та призначено апеляційну скаргу до розгляду в судове засідання на 05.11.2025р..
В судовому засіданні 05.11.2025р. по справі оголошено перерву дор 25.11.2025р.. 
В судовому засіданні 25.11.2025р., проведеному в режимі відеоконференції, була оголошена вступна та резолютивна частини постанови Центрального апеляційного господарського суду.

7.     Встановлені судом обставини справи.
Товариство з обмеженою відповідальністю “Енергомаш-Інвест” звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Запоріжметбрухт”, про зобов`язання прийняти (отримати) від позивача, на умовах EXW Міжнародних правил тлумачення торгових термінів Інкотермс в редакції 2010 року (далі – Інкотермс 2010), за адресою постачання: Запорізька область, місто Токмак, вул. Ковальська, буд. 59, товар за договором поставки № б/н від 29.06.2021 та згідно зі специфікацією № 1 від 29.06.2021р..
У відзиві на позовну заяву Відповідач повідомив, що попередній орієнтовний розмір витрат на правничу допомогу, яку очікує понести Відповідач, складає 25 000,00 грн. Враховуючи, що на момент підготовки відзиву на позов Відповідач не може точно визначити обсяг витрат, суд було повідомлено, що детальний опис послуг, наданих адвокатом та докази здійснених Відповідачем витрат, необхідних для надання правничої допомоги, будуть надані суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення.
Рішенням Господарського суду  Запорізької області  від  09.04.2025р. у справі  № 908/3269/24 у задоволенні позову відмовлено повністю.
Відповідач (ТОВ “Запоріжметбрухт”) 12.04.2025р., через систему “Електронний суд”, звернувся із заявою про ухвалення додаткового рішення у даній справі про стягнення з позивача на користь відповідача 34500,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Копія зазначеної заяви із доданими до неї документами направлена позивачу та третій особі.
Додатковим рішенням Господарського суду Запорізької області від 28.04.2025р. заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “Запоріжметбрухт” про ухвалення додаткового рішення у справі №908/3269/24 задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю “Енергомаш-Інвест” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Запоріжметбрухт” 34 500 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

8.       Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції
Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника Відповідача, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а додаткове рішення господарського суду залишити без змін, виходячи з наступного.
Положеннями ст. 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відповідно до п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України, основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема є: відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Метою запровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективного захисту своїх прав в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Відповідно до ст. 131 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.
За змістом ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
При цьому, колегія суддів зазначає, що відповідно до укладеної угоди з клієнтом, адвокат виконує обов`язки з представництва інтересів клієнта у суді, а також бере на себе відповідальність здійснювати таке представництво у комплексі, а не за взяту кожну окрему правничу дію, наприклад тільки написати процесуальний документ або суто виступити у судовому засіданні. Саме вчинення комплексу правничих дій забезпечить належну реалізацію прав та обов`язків клієнта для представництва його інтересів.
Так, в ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що іншими видами правової допомоги - є види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення:
Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Таким чином, беручи на себе обов`язок щодо здійснення представництва інтересів клієнта в суді, адвокат бере на себе відповідальність не лише за якусь одну дію, наприклад написання процесуального документу чи виступ у суді, а бере на себе обов`язок по вчиненню комплексу дій, метою яких є забезпечення реалізації та захисту прав і обов`язків клієнта.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Адвокатський        гонорар        може існувати        в        двох формах - фіксований        розмір        та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого        розміру        для виплати адвокатського        гонорару не        обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту,        і        навпаки, підставою для виплати        гонорару,        який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена        на        вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного        Суду        від 07.09.2020р. у справі №910/4201/19).
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація        і        досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
В постанові від 06.03.2019р. у справі № 922/1163/18 Верховний Суд звернув увагу, що суди, визначаючи               розмір               суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, мають виходити із встановленого у самому договорі               розміру   та/або порядку обчислення таких               витрат,               що узгоджується з положеннями ст. 30 Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність”.
Разом із тим, згідно зі ст. 15 ГПК України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами;    особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 ГПК України).
Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 ГПК України).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (    ч. 3 ст. 126 цього Кодексу).
За змістом ч. 4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).
Водночас, за приписами ч. 6 ст. 126 ГПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог). Разом з тим, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема, відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, також унормовано положеннями ч.ч. 6, 7, 9 ст. 129 ГПК України.
Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю “Енергомаш-Інвест” звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Запоріжметбрухт”, про зобов`язання прийняти (отримати) від позивача, на умовах EXW Міжнародних правил тлумачення торгових термінів Інкотермс в редакції 2010 року (далі – Інкотермс 2010), за адресою постачання: Запорізька область, місто Токмак, вул. Ковальська, буд. 59, товар за договором поставки № б/н від 29.06.2021 та згідно зі специфікацією № 1 від 29.06.2021р..
У відзиві на позовну заяву Відповідач повідомив, що попередній орієнтовний розмір витрат на правничу допомогу, яку очікує понести Відповідач, складає 25 000,00 грн. Враховуючи, що на момент підготовки відзиву на позов Відповідач не може точно визначити обсяг витрат, суд було повідомлено, що детальний опис послуг, наданих адвокатом та докази здійснених Відповідачем витрат, необхідних для надання правничої допомоги, будуть надані суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення.
Рішення Господарського суду Запорізької області від 09.04.2025р. у справі №908/3269/24 винесене на користь відповідача. 
12.04.2025р., через систему “Електронний суд” (в межах строку, встановленого ч. 8 ст. 129 ГПК України) від відповідача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій він просив суд розподілити судові витрати в частині витрат на професійну правничу допомогу.
Отже, відповідач дотримався визначеного процесуальним законом порядку.
В обґрунтування розміру понесених судових витрат на професійну правничу (правову)  допомогу відповідачем надано суду першої інстанції  копії: договору про надання правової допомоги від 27.12.2024р., укладений між відповідачем і адвокатом Алілуєвим Д.Ю.; ордеру серія АР №1212876 від 30.12.2024р.; протоколу погодження вартості правничої допомоги від 03.01.2025 року.; попереднього опису робіт (наданих послуг) та здійснених витрат, необхідних для надання правничої допомоги; протоколу погодження вартості правничої допомоги від 03.01.2025р., акту приймання - передачі наданих послуг від 11.04.2025р., копію Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №001462 від 30.10.2017р..  
З наданих Заявником доказів вбачається, що 27.12.2024р. між відповідачем і адвокатом Алілуєвим Д.Ю. укладено договір про надання правової допомоги, за умовами п.1.1 якого, за дорученням Клієнта, Виконавець зобов`язується надати зазначені нижче юридичні послуги (далі - Юридичні послуги), а Клієнт зобов`язується оплатити їх. 
У розділі 4 договору адвокат та клієнт погодили порядок визначення розміру гонорару та порядок розрахунків. 
Зокрема, сторони встановили, що на визначення розміру гонорару впливають строки та результати вирішення спірних правовідносин, ступінь складності справи, обсяг правових послуг (п. 4.1). Гонорар виконавця погоджується за взаємною згодою та оформляється протоколом до договору (п. 4.2). Розмір гонорару “успіху” у разі прийнятті судом  першої інстанції позитивного рішення становить 1% ціни позову (вартості майна, робіт, послуг), але не може бути менше ніж 10 000 грн. за позитивне рішення у суді першої інстанції.
Згідно попереднього опису робіт (наданих послуг) та здійснених витрат, необхідних для надання правничої допомоги, адвокатом повинні бути надані наступні послуги:  аналіз позовних вимог ТОВ «ЕНЕРГОМАШ-ІНВЕСТ» на відповідність чинному матеріальному законодавству в умовах воєнного стану; підготовка відзиву на позовну заяву; підготовка заперечень на відповідь на відзив на позовну заяву, за умови його надання ТОВ «ЕНЕРГОМАШ-ІНВЕСТ»; участь у судових засіданнях з представленням інтересів клієнта.
Відповідно до протоколу погодження вартості правничої допомоги сторони погодили вартість послуг: складання відзиву – 3000 грн.; підготовка заперечень – 2000 грн.; підготовка інших процесуальних документів – від 1000 грн. до 2000 грн.; участь в одному судовому засіданні – 1500 грн.; гонорар успіху в суді першої інстанції – 20 000 грн. 
Як вже було зазначено вище, 11.04.2025р. сторонами був підписаний Акт приймання-передачі наданих послуг, за умовами якого, Товариство з обмеженою відповідальністю “Запоріжметбрухт” (далі - клієнт) та адвокат Алілуєв Д.Ю. (далі - адвокат) склали цей акт про те, шо адвокатом надані наступні юридичні послуги: ознайомлення з позовом, матеріалами, наданими клієнтом, підготовка відзиву – 3000 грн.; підготовка заперечень на відповідь на відзив – 2000 грн.; підготовка заперечень на клопотання про виклик свідків – 1000 грн.; підготовка пояснень на виконання ухвали суду – 500 грн.; підготовка додаткових пояснень – 1000 грн.; підготовка заперечень на повторне клопотання про виклик свідків – 1000 грн.; участь у 4 судових засіданнях – 6000 грн. Загальна вартість послуг – 14 500 грн., гонорар “успіху” – 20 000 грн.. Клієнт не має зауважень до об`єму  та вартості наданих юридичних послуг.
Таким чином, загальна сума витрат на правничу допомогу складає 34 500,00 грн..
Договір, протокол погодження вартості правничої допомоги та Акт підписано адвокатом та клієнтом без зауважень та заперечень та скріплено печаткою Клієнта.
Отже, Відповідач підтвердив відповідними доказами факт надання професійної правничої допомоги адвокатом у даній справі. 
Не погоджуючись з розміром витрат на професійну правову допомогу, Позивачем 20.04.2025р., через систему “Електронний суд”, подано заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій позивач указав, що Відповідач не подавав попереднього розрахунку судових витрат, не зробив заяви про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів, спір виник з вини відповідача. 
Апеляційний господарський суд, дослідивши надані Товариством з обмеженою відповідальністю “Запоріжметбрухт” докази на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції, прийнявши до уваги заперечення Позивача про розмір витрат Відповідача на професійну правничу допомогу, та враховуючи принципи співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, беручи до уваги критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, результат розгляду справи, погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що заявлений відповідачем розмір витрат на професійну правничу допомогу, у сумі 34500,00 грн. є співмірним і розумним у даній справі, є доказово обґрунтованими та підлягають розподілу.
Викладені у апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час її розгляду, а тому відхиляються, як необґрунтовані.
Враховуючи усе вищевикладене, судова колегія апеляційного суду вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими, а додаткове рішення Господарського суду Запорізької області від 28.04.2025р. у справі № 908/3269/24 таким, що відповідає фактичним обставинам справи та нормам процесуального права, тому підстави, передбачені ст. 277 ГПК України, для задоволення апеляційної скарги та його скасування відсутні.

9.      Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
За змістом ст. 236 ГПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до    ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними    в ній    і додатково поданими доказами та перевіряє законність і     обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Згідно із ст. 276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Звертаючись із апеляційною скаргою, Скаржник не спростував наведених висновків суду першої інстанції та не довів неправильного застосування судом норм процесуального права, як необхідної передумови для зміни чи скасування прийнятого ним судового рішення.
З урахуванням викладеного, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а додаткове рішення місцевого господарського суду у даній справі має бути залишено без змін.
Розподіл судових витрат у зв`язку з розглядом даної апеляційної скарги судом не здійснюється, оскільки Позивачем оскаржено додаткове рішення щодо вирішення питання про розподіл судових витрат. Натомість, сплата судового збору за подання апеляційної скарги  на додаткове рішення    Законом України “Про судовий збір” не передбачена.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Енергомаш-Інвест”- залишити без задоволення.

Додаткове рішення Господарського суду Запорізької області від 28.04.2025р. у справі №908/3269/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право  касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено ст. ст. 286-289 ГПК України.     
Повний текст постанови складено 26.11.2025 р.

Головуючий суддя                                                                      І.М. Кощеєв

Суддя                                                                                           О.В. Чус

Суддя                                                                                                М.О.Дармін