ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
8-й під`їзд, Держпром, майдан Свободи, 5, м. Харків, 61022 
тел. приймальня (057) 705-14-14, тел. канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41 
_______________________________________________________________________

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2026 р.	м. Харків	Справа № 922/4171/25	

Господарський суд Харківської області у складі:
судді Лавренюк Т.А. 

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу 
за позовом 	Акціонерного товариства "Банк Альянс" (4053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 50, код ЄДРПОУ 14360506) 	
до 	Фізичної особи-підприємця Бровчук Катерини Валеріївни (   АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 	
про 	стягнення 311 242,87грн 	
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 166 666,72грн строкової заборгованості по кредиту, 90 442,03грн простроченої заборгованості по кредиту, 54 134,12грн простроченої заборгованості по процентам. Судові витрати зі сплати судового збору просить покласти на відповідача. 
Позовні вимоги обгруновані неналежним виконанням відповідачем умов договору про надання кредиту, укладеного 12.07.2024 шляхом приєднання відповідача до Правил обслуговування корпоративних клієнтів АТ "Банк Альянс" (заява договір № ID6233550).
Ухвалою суду від 26.11.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, справу визнано малозначною, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо така буде подана) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив, позивачу визначено строк для подання відповіді на відзив протягом 5 днів з дня його отримання.
Відповідач своїм правом, наданим відповідно до ст.251 Господарського процесуального кодексу України, не скористався, відзив на позов не надав. Ухвала суду про відкриття провадження у справі направлена судом на адресу відповідача, яка збігається із адресою, зазначеною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, як місцезнаходження юридичної особи відповідача, яка повернута на поштову адресу з відміткою: адресат відсутній за вказаною адресою.
Відповідно до ч.7 ст.120 Господарського процесуального кодексу України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.
Згідно з п.п.3, 4, 5 ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Системний аналіз ст.ст.120, 242 Господарського процесуального кодексу України свідчить, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.
Встановлений порядок надання послуг поштового зв`язку, доставки та вручення рекомендованих поштових відправлень, строк зберігання поштового відправлення забезпечує адресату можливість вжити заходів для отримання такого поштового відправлення та, відповідно, ознайомлення з судовим рішенням.
Суд звертає увагу на те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду.
Враховуючи вищевикладене та факт направлення судом ухвали на офіційну адресу відповідача у справі та повернення вказаної ухвали із відміткою поштового відділення "адресат відсутній за вказаною адресою", суд доходить висновку про належне повідомлення відповідача у даній справі.
Суд зазначає, що сам лише факт неотримання відповідачем кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки зумовлений не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.
Також необхідно зазначити, що за змістом ст.2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.
Ухвала суду, якою було відкрито провадження у даній справі та запропоновано відповідачу надати до суду відзив на позов, була оприлюднена на офіційному веб-порталі судової влади України. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.
Таким чином, судом всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог, а також надано сторонам достатньо часу для звернення із заявами по суті справи та з іншими заявами з процесуальних питань.
Від відповідача будь-яких заяв чи пояснень по суті спору не надходило.
Приймаючи до уваги належне повідомлення відповідача про розгляд даної справи, суд дійшов висновку про її розгляд за наявними матеріалами.
З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
12.07.2024 між Акціонерним товариством "Банк Альянс" (позивач, кредитор) та Фізичною особою-підприємцем Бровчук Катериною Валеріївною (відповідач, позичальник) укладено договір про надання кредиту шляхом приєднання відповідача до Правил обслуговування корпоративних клієнтів банку (публічний договір), відповідно до заяви № ID6233550 про приєднання до правил обслуговування корпоративних клієнтів (далі – кредитний договір № ID6233550).
Відповідно до п.3.1, п.3.2 публічного договору, останній визначає умови та порядок здійснення банком комплексного банківського обслуговування клієнта, регулює відносини сторін при наданні клієнту послуг банку з відкриття і обслуговування поточних рахунків, у т.ч. поточних рахунків, операції за якими можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів (Карток), вкладних (депозитних) рахунків, надання у користування індивідуального сейфу, надання кредиту у формі овердрафту або кредит "Зручний".
У п.3.2 публічного договору визначено, що приєднання до цього договору відбувається під час звернення клієнта до банку шляхом оформлення та підписання клієнтом відповідної заяви-договору у двох примірниках. Договір вважається укладеним, а умови договору акцептованими клієнтом з дати підписання останнім заяви-договору.
Пунктом 3.2 публічного договору, зокрема, серед інших послуг передбачена послуга у вигляді надання кредиту "Зручний" у формі кредит. 
За умовами п.4.2 та п.4.2.1 кредитного договору заява про приєднання є договором приєднання у визначенні ст.ст.634, 642 Цивільного кодексу України, умови договору комплексного обслуговування корпоративних клієнтів АТ "Банк Альянс" визначаються банком та доводяться до загалу шляхом розміщення його на офіційному сайті банку http://alliancebank.org.ua та укладається лише шляхом приєднання до договору в цілому. 
Так, відповідно до п.1.1 кредитного договору позивач зобов`язався надати відповідача кредит однією сумою на умовах його забезпечення, цільового використання строковості, повернення та плати за користування.
Пунктом 1.2 кредитного договору встановлено, що надання кредиту здійснюється шляхом зарахування грошових коштів у сумі кредиту на поточний рахунок відповідача, відкритий у банку позивача, з цільовим призначенням: на поповнення обігових коштів, придбання основних засобів, рефінансування кредиту іншого банку.
Днем (моментом) надання кредиту вважається день зарахування кредитних коштів на поточний рахунок відповідача, відкритий в банку (п.10.2.3 публічного договору).
Пунктом 2.1 кредитного договору передбачено, що розмір кредиту складає - 300 000,00грн.
Строк кредиту - 36 місяців (п. 2.3 договору).
Приписами п.2.4 договору вартість кредиту складає: розмір процентної ставки за користування кредитом - 38 % річних.
Терміни погашення кредиту: погашення основної суми кредиту, сплата процентів - щомісячно, починаючи з місяця, наступного за місяцем укладення договору згідно з графіком погашення кредиту до даного договору (п. 2.5.1 договору).
Відповідно до п.3.1 кредитного договору погашення кредиту здійснюється відповідно до Графіку погашення кредиту додаток 1 до кредитного договору, відповідач зобов`язався здійснювати перерахування коштів на рахунок, зазначений в п.3.3 кредитного договору.
Остаточне погашення за кредитом позичальник повинен здійснити не пізніше терміну згідно п.2.3 цього договору (п.3.2 договору).
Додатком № 1 до вказаної вище долучений графік погашення кредиту.
Заява-договір та графік погашення підписані кваліфікованими електронними підписами, що підтверджується зокрема протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису, який міститься в матеріалах справи.
За умовами п.17.1 публічного договору погоджено, що всі правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися сторонами або кожною стороною окремо з використанням удосконаленого електронного підпису та/або кваліфікованого електронного підпису (далі УЕП та КЕП відповідно).
Відповідно до п.17.14 публічного договору під КЕП розуміється удосконалений електронний підпис, який створюється з використанням засобу кваліфікованого електронного підпису і базується на кваліфікованому сертифікаті відкритого ключа.
Пунктом 10.2.17.1 публічного договору встановлено, що договір набирає чинності з дати його укладання та діє до повного виконання позичальником прийнятих на себе зобов`язань за договором, в тому числі повного погашення позичальником заборгованості за кредитом, процентами, комісіями, неустойками, іншими платежами/сумами, що підлягають сплаті позичальником на користь кредитора за цим договором. 
Нарахування процентів по кредиту здійснюється щомісячно на суму фактичного щоденного залишку заборгованості за отриманими коштами, виходячи з процентної ставки у розмірі, визначеному в п.2.4.1 кредитного договору. При розрахунку процентів використовується метод "факт/360", де 360 – це умовна кількість календарних днів у році, враховуючи перший день надання та не враховуючи день погашення кредиту (п.10.2.6 публічного договору).
Відповідно до п.10.2.8 публічного договору у разі прострочення повернення заборгованості за кредитом, проценти нараховуються також на суму простроченої заборгованості за кредитом за весь період прострочення до моменту її повного погашення та не нараховуються після закінчення строку дії кредитного договору.
У п.10.2.10 публічного договору сторони встановили наступну черговість погашення заборгованості за цим договором:
1) в першу чергу сплачуються прострочені проценти за користування кредитом;
2) в другу чергу сплачуються прострочені комісії;
3) в третю чергу сплачується прострочена заборгованість по сплаті кредиту;
4) в четверту чергу сплачуються нараховані проценти за користування кредитом;
5) в п`яту чергу сплачуються нараховані комісії;
6) в шосту чергу сплачується строкова заборгованість по кредиту;
7) в сьому чергу сплачуються штрафні санкції;
8) в восьму чергу сплачуються інші платежі за цим договором.
Кредитор має право змінити вищезазначену черговість погашення заборгованості в односторонньому порядку.
У випадку переказу/ перерахування грошових коштів на сплату (погашення) будьяких грошових зобов`язань позичальника за цим договором у порушення вищевказаної у цьому пункті договору черговості, кредитор вправі самостійно перерозподілити кошти, що надійшли в рахунок сплати (погашення) таких грошових зобов`язань, відповідно до викладеної в цьому пункті договору черговості шляхом проведення відповідних бухгалтерських проводок. 
У п.10.2.16.1.1 публічного договору, зокрема, передбачений обов`язок позичальника використати кредит на зазначені у кредитному договорі цілі і забезпечити повернення одержаного кредиту, сплату нарахованих процентів, комісій та всієї заборгованості за кредитним договором на умовах, передбачених кредитним договором, в тому числі, достроково здійснити повернення кредиту, сплатити проценти та інші платежі та заборгованість за цим договором у випадках, передбачених цим договором та/або чинним законодавством України. 
Позивач на виконання умов кредитного договору 12.07.2024 перерахував відповідачу кредитні кошти в розмірі 300 000,00грн, що підтверджується банківською випискою по рахунку, наявною в матеріалах справи.
Відповідач в порушення умов кредитного договору, взяті на себе зобов`язання по кредитному договору не виконав, кредит у визначений кредитним договором термін не погасив, проценти за користування кредитними коштами не сплатив, у зв`язку з чим станом на 13.11.2025 загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором становить 311 242,87грн, з яких: сума строкової заборгованості по кредиту – 166 666,72грн, сума простроченої заборгованості по кредиту – 90 442,03грн, сума простроченої заборгованості за процентами – 54 134,12грн.
18.08.2025 позивач за допомогою засобів поштового зв`язку надіслав відповідачу лист–вимогу від 18.08.2025 за вих. № 75.3/5455, в якому просив терміново в строк не пізніше 04.09.2025 погасити в повному обсязі прострочену заборгованість.
Вимога позивача залишена відповідачем без відповіді та задоволення.
Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд керується наступним.
За приписами ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Пунктом 1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.
Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України).
Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За приписами ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно ч.1 ст.207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Частиною 1 ст.638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч.1 ст.634 Цивільного кодексу України).
Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (Позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
За приписами ч.1 ст.1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Основні організаційно-правові засади електронного документообігу та використання електронних документів врегульовано Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", відповідно до ст.6 якого для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладенням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Відносини, пов`язані з використанням удосконалених та кваліфікованих електронних підписів, права та обов`язки суб`єктів відносин у сферах електронної ідентифікації та електронних довірчих послуг регулюються Законом України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги".
Відповідно до ст.1 Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" електронний підпис це електронні дані, що додаються до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються підписувачем як підпис; кваліфікований електронний підпис - удосконалений електронний підпис, який створюється з використанням засобу кваліфікованого електронного підпису і базується на кваліфікованому сертифікаті відкритого ключа.
Згідно з положеннями ст.3 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Частина 7 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачає, що електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним кодексом, а також іншими актами законодавства.
Приписами ст.12 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено поняття підпис у сфері електронної комерції. Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину.
Таким чином, підписавши 12.07.2024 з використанням електронного підпису заяву-договір № ID6233550 про приєднання до договору банківського обслуговування корпоративних клієнтів АТ "Банк Альянс", яка містить усі істотні умови кредитного договору, відповідач, як позичальник, уклав кредитний договір та взяв на себе зобов`язання про повернення банку кредиту в сумі 300 000,00грн зі сплатою 38% річних за користування кредитом впродовж 36 місяців згідно графіку погашення кредиту.
За змістом ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
За умовами ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Як передбачено ч.1, ч.3 ст.1056-1 Цивільного кодексу України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору.
Відповідно до ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Стаття 599 Цивільного кодексу України вказує на те, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
За приписами ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України).
Частиною 1 ст.625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Як встановлено судом, відповідачем прострочено виконання зобов`язання перед позивачем щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів за їх користування, що в свою чергу є підставою для стягнення з відповідача суми боргу, оскільки одностороння відмова від виконання договору не допускається.
Враховуючи наведене, перевіривши розрахунки позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором, яка підтверджена матеріалами справи, становить 311 242,87грн, з яких: сума строкової заборгованості по кредиту - 166 666,72грн, сума простроченої заборгованості по кредиту - 90 442,03грн, сума простроченої заборгованості за процентами - 54 134,12грн.
Відповідно до ч.2, ч.3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
За приписами ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України).
Відтак, сторони звертаючись до суду повинні враховувати те, що визначення та наповнення доказової бази переданого на розгляд суду спору покладаються саме на сторони, а не на суд.
Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Таким чином, з урахуванням усіх встановлених обставин та зроблених правових висновків, враховуючи аргументи позивача та подані ним докази, а також те, що сторонами у справі не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження наявності інших обставин ніж ті, що досліджені судом, суд дійшов висновку, що позов є цілком обгрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору суд покладає на відповідача у повному обсязі.
На підставі викладеного та керуючись статтями 4, 20, 73, 74, 86, 129, 233, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -  

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.
Стягнути з Фізичної особи-підприємця Бровчук Катерини Валеріївни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Банк Альянс" (4053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 50, код ЄДРПОУ 14360506) - 166 666,72грн строкової заборгованості по кредиту, 90 442,03грн простроченої заборгованості по кредиту, 54 134,12грн простроченої заборгованості за процентами, 3 734,91грн судового збору.
Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ст. 241 ГПК України).
Відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення. 
Повне рішення складено "21" січня 2026 р. 

Суддя		Т.А. Лавренюк