Провадження №2/359/84/2025
Справа №359/9040/21
РІШЕННЯ
Іменем України

22 грудня 2025 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі: 
головуючого судді Журавського В.В.
при секретарі Алфімовій І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог.
В вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого вказав на те, що в період часу з 25 серпня 2011 року по 16 березня 2021 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 у подружжя народилась дочка ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла. 12 березня 2021 року ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Ганчук Ю.Я., яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті та на що вона за законом матиме право заповіла ОСОБА_2 . Про існування заповіту на користь ОСОБА_2 позивачу не було відомо. Більш того, позивачу є незрозумілим чому ОСОБА_3 склала заповіт не на користь дочки, а на користь відповідача. Враховуючи хворобу ОСОБА_3 , призначення їй препаратів зі вмістом наркотичних речовин, які значно вплинули на усвідомлення нею власних дій, вона перебувала у стані підтримання життєдіяльності та не могла зробити а ні підпис, а ні прочитати будь-який документ. ОСОБА_2 скористалася хворобливим та безпорадним станом ОСОБА_5 та змусила підписати заповіт на свою користь. Тому ОСОБА_1 просить визнати недійсним заповіт, складений ОСОБА_3 від 12 березня 2021 року, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Ганчук Ю.Я., зареєстрований в реєстрі за №349.

2. Процесуальні дії у цивільній справі.
Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 вересня 2021 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче засідання (т.1 а.с.23-24). 
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02 грудня 2021 року було задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_6 про витребування у приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Меленної Т.К. належним чином завіреної копії спадкової справи, заведеної щодо майна ОСОБА_3 (т.1 а.с.37-38).
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 жовтня 2022 року було задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_6 про витребування у КНП КОР «Київська обласна клінічна лікарня» належним чином завіреної копії амбулаторної картки та медичних документів про хвороби ОСОБА_3 (т.1 а.с.146-147).
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 жовтня 2022 року, занесеною до протоколу судового засідання, було задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_7 про виклик та допит в якості свідка відповідача, а також виклик та допит свідків: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та приватного нотаріуса КМНО Ганчук Ю.Я. (т.1 а.с.148-149).
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 листопада 2022 року було задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_6 про витребування у КНП КОР «Київський обласний онкологічний диспансер» належним чином завіреної копії медичної картки та документів про хвороби ОСОБА_3 (т.1 а.с.161-162).
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 січня 2023 року було задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_7 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (т.1 а.с.171-172).
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 січня 2023 року, занесеною до протоколу судового засідання, було задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_6 про виклик та допит позивача в якості свідка (т.1 а.с.175-177).
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 лютого 2023 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (т.1 а.с.233).
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 червня 2023 року було задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_6 про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи, а також було зупинено провадження в цивільній справі на час проведення експертизи та надходження висновку судової експертизи (т.1 а.с.260-261).
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 31 січня 2024 року було поновлено провадження у цивільній справі (т.1 а.с.12).
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 лютого 2024 року було задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_7 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (т.2 а.с.18-19).
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 березня 2024 року було задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_6 про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи, а також було зупинено провадження в цивільній справі на час проведення експертизи та надходження висновку судової експертизи (т.2 а.с.29-31).
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 липня 2024 року було поновлено провадження у цивільній справі (т.2 а.с.38).
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 вересня 2024 року у КНП КОР «Київський обласний онкологічний диспансер» були витребувані оригінал медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_3 , а також у КНП «ББЛІЛ» - оригінал медичної картки амбулаторного хворого ОСОБА_3 , відомості про перебування на обліку у лікаря-психіатра (т.2 а.с.44-45).
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 січня 2025 року матеріали цивільної справи були направлені для продовження проведення посмертної судової психіатричної експертизи (т.2 а.с.67-68).
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 травня 2025 року було поновлено провадження у цивільній справі (т.2 а.с.83).
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 грудня 2025 року, занесеною до протоколу судового засідання, було прийнято відмову представника відповідача ОСОБА_7 від допиту свідка приватного нотаріуса КМНО ОСОБА_14 (т.2 а.с.100-103).
3. Ставлення учасників цивільного процесу до пред`явленого позову.
Представник позивача Городько П.П. позов підтримав та просив суд його задовольнити.
Представник відповідача ОСОБА_7 надав до суду відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого вказав на те, що в період часу 25 серпня 2011 року по 16 березня 2021 року ОСОБА_3 перебувала у шлюбі з ОСОБА_1 . У зв`язку з цим, ОСОБА_1 не входить до числа спадкоємців першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 . Крім цього, незважаючи на проходження курсу стаціонарного лікування ОСОБА_3 була повністю свідомою особою відносно своїх дій, її психічний стан був цілком задовільний та давав можливість їй усвідомлювати свої дії та керувати ними. При складанні заповіту порушень щодо його оформлення та посвідчення не було, волевиявлення ОСОБА_3 було вільним та відповідало її волі. Тому представник відповідача ОСОБА_7 вказав про відсутність підстав для визнання заповіту недійсним та просив відмовити в задоволенні позовних вимог. 

4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 
25 серпня 2011 року виконавчим комітетом Щасливської сільської ради Бориспільського району Київської області між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був зареєстрований шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №27 (т.1 а.с.11).
ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась дочка ОСОБА_4 (т.1 а.с.16).
Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 лютого 2021 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був розірваний (т.1 а.с.12-13).
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого повторно серії НОМЕР_1 від 09 квітня 2021 року (т.1 а.с.17). 
ОСОБА_3 була власницею 2/3 частки житлового будинку з відповідною часткою господарчих та побутових будівель і споруд, що знаходиться в АДРЕСА_1 ; 2/3 частки земельної ділянки площею 0,16 га з кадастровим номером 3220888003:02:005:0070, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташовується в АДРЕСА_1 ; житлового будинку АДРЕСА_2 ; земельної ділянки площею 0,0481 га з кадастровим номером 3220888003:02:005:0067, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташовується в АДРЕСА_2 , згідно з копією договору дарування від 17 грудня 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Кузьміченком А.П., зареєстрованого в реєстрі за №6508 (т.1 а.с.102), копією Витягу про реєстрацію права власності від 04 квітня 2005 року (т.1 а.с.103), копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 16 листопада 2015 року (т.1 а.с.104), копією договору дарування житлового будинку від 08 серпня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Меленою Т.К., зареєстрованого в реєстрі за №2299 (т.1 а.с.106-107), копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08 серпня 2017 року (т.1 а.с.108), копією договору дарування земельної ділянки від 08 серпня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Меленою Т.К., зареєстрованого в реєстрі за №2300 (т.1 а.с.109-110), копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08 серпня 2017 року (т.1 а.с.111).
12 березня 2021 року в приміщенні Київської обласної лікарні за адресою: м. Київ, вул. Багговутівська, 1, ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Ганчук Я.Ю., зареєстрований в реєстрі за №349. За змістом якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, заповіла ОСОБА_2 (т.1 а.с.74). 
13 квітня 2021 року ОСОБА_1 , діючи в інтересах малолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , подав приватному нотаріусу Бориспільського районного нотаріального округу Меленній Т.К. заяву про прийняття спадщини (т.1 а.с.59).
05 липня 2021 року відповідач також подала приватному нотаріусу Бориспільського районного нотаріального округу Меленній Т.К. заяву про прийняття спадщини (т.1 а.с.75). 
Спірні правовідносини регулюються гл.16 «Правочин» розділу IV «Правочини. Представництво» книги першої «Загальні положення», а також гл.84 «Загальні положення про спадкування», гл.85 «Спадкування за заповітом» книги шостої «Спадкове право» ЦК України.

5. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору.
Відповідно до ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно з ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.
Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 цього Кодексу.
Згідно з ч.2 ст.1257 ЦК України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.
Відповідно до ч.4 ст.1257 ЦК України у разі недійсності заповіту спадкоємець, який за цим заповітом був позбавлений права на спадкування, одержує право на спадкування за законом на загальних підставах.
Згідно з ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до ч.3 ст.215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Згідно з ч.1 ст.225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.
Як вказав Верховний Суд у постанові від 23 квітня 2025 року у справі №388/97/20 (провадження №61-10092св24) необхідно враховувати, що як заінтересовані особи, повноважні пред`являти позовні вимоги про визнання заповіту недійсним відповідно до частини другої статті 1257 ЦК України, можуть розглядатися виключно особи, суб`єктивні спадкові права яких, що виникають відповідно до норм книги шостої ЦК України (спадкоємців за законом, спадкоємців за іншим заповітом, відказоодержувачів), порушені у зв`язку із вчиненням (складанням) недійсного (за їх твердженням) заповіту.
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 11 листопада 2019 року в справі №496/4851/14-ц (провадження №61-7835сво19) вказав, що підставою для визнання правочину недійсним згідно із частиною першою статті 225 ЦК України може бути лише абсолютна неспроможність особи в момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними, і в основу рішення суду про недійсність правочину не може покладатися висновок експертизи, який ґрунтується на припущеннях.
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч.2 ст.76 ЦПК України дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Згідно з ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору.
З копій медичних карток (т.1 а.с.180-229) вбачається, що в період з 04 по 24 березня 2021 року ОСОБА_3 перебувала на стаціонарному лікуванні в КН КОР «Київський обласний онкологічний диспансер» з діагнозом: злоякісне новоутворення, внаслідок чого їй було проведено хірургічне лікування та призначено курс хіміотерапії.
Допитаний у судовому засіданні в якості свідка позивач показав, що з того часу, коли захворіла ОСОБА_3 , він почав їй допомагати в лікуванні, зокрема майже щодня відвідував лікарню. Тому свідок бачив, що в розмові з ОСОБА_3 їй щось ввижалось. Про існування заповіту свідку стало відомо зі слів самої ОСОБА_3 , яка сказала, що зробила велику помилку, склавши заповіт на прохання матері та на її користь.
Допитана у судовому засіданні в якості свідка відповідач показала, що ОСОБА_5 , яка доводиться їй дочкою, була при ясній пам`яті. Наркотичні засоби під час лікування їй вводили лише одного разу. Коли дочка стала безнадійною, вона вирішила скласти заповіт. Саме ОСОБА_3 попросила запросити нотаріуса, бо побоювалась, що колишній чоловік може відібрати квартиру. ОСОБА_3 склала заповіт на користь свідка з тією метою, щоб в подальшому свідок все подарувала онуці ОСОБА_4 . До останнього ОСОБА_3 перебувала в здоровому глузді. Ліки, які їй були призначені, були простими знеболювальними, морфій їй кололи лише на ніч, що вона могла поспати. Виїзд нотаріуса організовувала свідок. Під час посвідчення заповіту нотаріус залишилась з ОСОБА_3 наодинці. Про зміст заповіту нотаріус сказала, що це таємниця, та його зміст може сказати виключно ОСОБА_3 . Пізніше ОСОБА_3 особисто повідомила, що склала заповіт на користь свідка. ОСОБА_3 самостійно розрахувалась з нотаріусом.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показав, що він працює лікарем-онкологом. Приблизно 2-2,5 років тому у нього на лікуванні перебувала пацієнтка ОСОБА_3 . Стан її був тяжкий, але вона була при пам`яті та усвідомлювала, що помре. Жодного разу свідок не спостерігав прояву будь-якої неадекватності в поведінці ОСОБА_3 . Свідок спілкувався з ОСОБА_3 майже кожного дня, а то і кілька разів на день. На прохання пацієнтки її було виписано з лікарні, адже вона хотіла померти вдома. Епізодично їй призначались наркотичні засоби, але це не було постійно. Ці наркотичні засоби мали знеболювальний характер. 
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показав, що він доводиться чоловіком відповідача. Про хворобу ОСОБА_3 свідку стало відомо в 2019 році. Зять зник та дочку ОСОБА_3 виховувала самостійно. ОСОБА_3 повідомила ОСОБА_2 , що має намір скласти заповіт та попросила запросити нотаріуса. На той час була епідемія ковіду та нотаріуси відмовлялись виїздити до лікарні. За візит нотаріуса ОСОБА_3 розрахувалась самостійно. Про зміст заповіту свідку не відомо. 
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснив, що з ОСОБА_3 він спілкувався по телефону. Свідку відомо про те, що ОСОБА_3 склала заповіт на користь своєї матері у зв`язку з тим, що не хотіла, щоб майно дісталося колишньому чоловікові. 
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показала, що ОСОБА_3 захворіла в вересні 2020 року, свідок її постійно супроводжувала у візитах до лікарів. Протягом всього часу ОСОБА_3 перебувала при ясній пам`яті. Свідку відомо про існування заповіту, який ОСОБА_3 склала на користь матері для того, щоб майно не дісталося колишньому чоловіку та його новій дружині. Під час першої операції малолітня ОСОБА_4 проживала у свідка, в подальшому – з братом та його дружиною.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 вказала, що з ОСОБА_3 вона спілкувалась майже щодня, відвідувала її в лікарні. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла. ОСОБА_3 також постійно відвідувала її матір ОСОБА_2 . Протягом часу, коли ОСОБА_3 перебувала на стаціонарному лікуванні, її дочка ОСОБА_4 проживала разом зі свідком. Про обставини складення заповіту свідку нічого не відомо. ОСОБА_3 була при ясній пам`яті та усвідомлювала ту обставину, що вона помре. 
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснив, що його сестра ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . Померла вдома у батьків. ОСОБА_3 перебувала на лікуванні в лікарні, свідок її відвідував. При цьому, ОСОБА_3 весь час впізнавала свідка, розпитувала про сім`ю. Протягом лікування ОСОБА_3 свідок доглядав за її малолітньою дочкою. ОСОБА_3 повідомила свідку про те, що склала заповіт на користь матері. Протягом всього часу лікування ОСОБА_3 була завжди при свідомості. 
Аналіз показань свідків переконливо свідчить про те, що протягом всього часу хвороби, в тому числі під час перебування на стаціонарному лікуванні, ОСОБА_3 усвідомлювала значення своїх дій та керувала ними. 
Згідно висновку судово-психіатричного експерта №360 від 11 березня 2025 року (т.2 а.с.74-82) на період, що передував складенню заповіту, та на момент безпосереднього складення заповіту 12 березня 2021 року ОСОБА_3 не виявляла ознак будь-якого психічного розладу; на момент безпосереднього складення заповіту 12 березня 2021 року ОСОБА_3 не знаходилася під впливом наркотичних анальгетиків, за психічним станом вона могла усвідомлювати свої дії та керувати ними; на момент складення заповіту 12 березня 2021 року за психічним станом ОСОБА_3 могла усвідомлювати свої дії та керувати ними.
У зв`язку з цим, судом критично сприймаються показання позивача в якості свідка, який повідомив, що під час розмови з ним ОСОБА_3 щось ввижалось. Оскільки, вказані показання суперечать показанням інших свідків, а також письмовим доказам, зокрема висновку судово-психіатричного експерта №360 від 11 березня 2025 року, згідно з яким у день складення заповіту розчин морфіну та будь-які інші наркотичні анальгетики не вводились ОСОБА_3 . Крім цього, враховуючи період напіввиведення препарату морфіну, на момент підписання заповіту, тобто через 19 годин після останньої ін`єкції, препарат був повністю виведений з організму ОСОБА_3 , що дозволяє виключити його вплив на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Протягом лікування в стаціонарі в історії хвороби відсутні записи про консультацію ОСОБА_3 лікарем-психіатром.
Крім цього, в силу ч.1 ст.1261 ЦК України, до спадкоємців першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 належать: ОСОБА_4 , яка є дочкою спадкодавиці, а також ОСОБА_2 , яка доводиться матір`ю спадкодавиці. Вказані обставини підтверджуються копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 від 09 квітня 2021 року та серії НОМЕР_3 від 17 березня 1993 року (т.1 а.с.16,79).
В матеріалах спадкової справи №6/2021, заведеної після смерті ОСОБА_3 (т.1 а.с.58-80), відсутні відомості про існування інших спадкоємців першої черги за законом. Зокрема, ОСОБА_1 , як колишній чоловік, не відноситься до таких спадкоємців та не має права на спадкування після смерті ОСОБА_3 . Позивач звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, діючи в інтересах малолітньої дочки ОСОБА_4 , як її законний представник. Зазначені обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 , пред`являючи даний позов у власних інтересах, а не від імені та в інтересах малолітньої дочки ОСОБА_4 , не є заінтересованою особою в розумінні ч.2 ст.1257 ЦК України, яка має право оспорювати дійсність заповіту.
Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, суд вважає, що відсутні підстави для визнання недійсним оспорюваного заповіту. Тому у задоволенні пред`явленого ОСОБА_1 позову належить відмовити в повному обсязі.
7. Розподіл судових витрат.
Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З квитанції від 20 вересня 2021 року (т.1 а.с.6) вбачається, що при зверненні до суду ОСОБА_1 сплатив судовий збір у розмірі 908 гривень. Зважаючи на те, що у задоволенні пред`явленого ним позову відмовлено у повному обсязі, тому підстави для відшкодування позивачем витрат на оплату судового збору відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ч.3 ст.215, ч.1 ст.225, ч.1 ст.1217, ч.1 та ч.2 ст.1223, ч.2 ст.1257, ч.4 ст.1257, ч.1 ст.1261 ЦК України, ч.2 ст.76, ч.1 ст.80, ч.1 ст.81, ч.2 ст.89, ч.1 ст.258, ч.1-ч.2 ст.259, ст.263-265, ст.268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову  ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним – відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Дата складення повного рішення суду – 30 грудня 2025 року. 

Суддя      підпис 

З оригіналом згідно:
Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський