Роздільнянський районний суд Одеської області
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа 496/7544/24 
Номер провадження: 1-кп/511/92/26
14 січня 2026 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі: 
головуючого судді – ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання- ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Роздільна Одеської області кримінальне провадження № 12024163250000267 від 02 вересня 2024 року за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Інгулка Баштанського району Миколаївської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою базовою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого в силу статті 89 КК України
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286-1 КК України
сторони та інші учасники кримінального провадження:
прокурор – ОСОБА_4 
обвинувачений – ОСОБА_3 
захисник – ОСОБА_5 (дистанційно)
представники потерпілих – ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (дистанційно) 
представник цивільного відповідача – ОСОБА_8 (дистанційно)
потерпіла – ОСОБА_9 
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачення, визнане судом доведеним.
ОСОБА_3 01 вересня 2024 року, приблизно о 20 годині 50 хвилин, в порушення вимог п. 1,5, п. 2.3 «б, д», п. 2.9 «а», 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 (далі - Правила), а саме: 
1.5 «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;
2.3 «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;
д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;
2.9. Водієві забороняється:
а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;
12.1. «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»;
12.3. «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»,
перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння (2.06‰ етилового спирту в крові), керуючи технічно справним автопоїздом у складі сідлового тягача марки «MAN TGX 18.500», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом марки «MEGA MNL/C/NL3-031», реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись у крайній правій смузі зі швидкістю приблизно 60 км/год по сухій та чистій проїзній частині дороги, де організовано три смуги для руху транспортних засобів в кожному напрямку, наближаючись до ділянки 443 км автодороги «Одеса – Київ», з боку міста Одеса в напрямку міста Київ (землі Дачненської ОТГ Одеського району Одеської області), діючи з необережності, проявляючи кримінальну протиправну самовпевненість, уважним не був, постійно не стежив за дорожньою обстановкою, внаслідок чого відповідно не відреагував на її зміну, не врахував дорожні умови та свої практичні навички керування транспортними засобами, щоб мати можливість постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, в результаті чого допустив зіткнення передньою частиною керованого ним автопоїзда із задньою частиною стоячого з включеними габаритними вогнями та аварійною світловою сигналізацією автомобіля «ВАЗ 217030», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка знаходилась в автомобілі, внаслідок чого останній було заподіяні тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у формі струсу головного мозку, забійної рани тім`яної ділянки праворуч, закритого перелому латеральної маси правої крижової кістки з незначним зміщенням відламків, закритого перелому даху лівої вертлюгової западини та лівої сідничної кістки без зміщення відламків, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Малолітньому пасажиру автомобіля «ВАЗ 217030», реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , заподіяні тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому лівої стегнової кістки в середній третині зі зміщенням відламків, рваної рани лівого стегна в ділянці перелому, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, малолітньому ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який на момент дорожньо – транспортної пригоди перебував біля автомобіля «ВАЗ 217030», реєстраційний номер НОМЕР_3 , були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми у формі забою скроневих часток головного мозку тяжкого ступеня, закритого перелому нижньої щелепи справа на рівні тіла без зміщення уламків, скальпованої рани скроневої області справа, рваних ран правої вушної раковини, скальпованих ран в правій тім`яній ділянці із ушкодженим апоневрозом та окістям в їх проекціях, забійної рани в області правого крила носу, множинних саден на обличчі, закритого перелому заднього відрізка 5-го ребра без зміщення уламків, забою обох легень, закритого перелому тіла лівої лопатки, підкапсульних розривів печінки та селезінки, які супроводжувались скупченням крові в черевній порожнині, закритого компресійного перелому тіла 4-го грудного хребця, відкритого багатоуламкового перелому середньої третини обох кісток лівої гомілки із розчавленням прилеглих м?яких тканин, судин, нервів та м?язів (в подальшому внаслідок хірургічного втручання ліва нижня кінцівка була ампутована на рівні середньої третини лівої гомілки), які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 286-1 КК України, яке кваліфікується як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження та заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
Стислий виклад позиції учасників судового засідання.
Прокурор у судових дебатах просив визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні інкримінованого йому діяння та призначити міру покарання з урахуванням всіх обставин по справі у межах санкції, передбаченої частиною 2 статті 286-1 КК України у виді позбавлення волі строком на шість років з позбавленням права керування транспортними засобами на строк вісім років, стягнути витрати на проведення експертиз під час проведення досудового розслідування у розмірі 7 951,44 гривень, цивільні позови задовольнити, долю речових доказів вирішити відповідно до статті 100 КПК України, міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити в силі. 
Обвинувачений свою вину визнав повністю, щиро розкаявся, у розгляді кримінального провадження поклався на розсуд суду. 
Захисник просив призначити обвинуваченому мінімальне покарання. 
Представник потерпілої погодився з прокурором.
Представник неповнолітніх потерпілих просив суд призначити покарання обвинуваченому на розсуд суду, цивільні позови задовольнити. 
Представники цивільних відповідачів позовні вимоги визнали частково. 
Позиція обвинуваченого у судовому засіданні щодо пред`явленого обвинувачення.
Обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що офіційно працював водієм в ТОМ «Стем Парк». Напередодні ДТП він, будучи водієм вантажного автомобілю, потрапив під ракетний обстріл в с.Усатове, на його очах згоріло 28 автомобілів. 01 вересня 2024 року біля 17:00 год. їхав по трасі Київ-Одеса в бік м. Київ, зупинився відпочити на ринку «Чайка», випив 3 пляшки пива та ліг відпочивати. Йому повідомили, що вночі можливий ракетний обстріл та він вирішив їхати далі. Було вже темно. Автомобіль був завантажений. Перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, сів за кермо сідлового тягача марки «MAN TGX 18.500», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом марки «MEGA MNL/C/NL3-031», реєстраційний номер НОМЕР_2 , проїхав по трасі в бік м.Київ 6 км, їхав по другій полосі проїзної частини, яка має три полоси для руху в один бік зі швидкістю 60 км/год, позаду автомобіль помигав фарами уступити дорогу, він перестроївся у крайній правий ряд та здійснив зіткнення з автомобілем потерпілої, який не побачив, а тільки відчув удар. Його автомобіль ввімкнув аварійний режим та зупинився в 20 метрах від місця зіткнення. Люди, що були на дорозі повідомили йому, що він наїхав на легковий автомобіль та затримали його до приїзду поліції. Дала його відвезли до міста Біляївка та освідували на алкоголь, результат був вище норми. Його брат запропонував потерпілій грошову допомогу, коли вона знаходилась у лікарні, але її чоловік відмовився. У вчиненому щиро кається, просить вибачення у потерпілих. 
Докази винуватості.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_9 показала, що, перебуваючи за кермом автомобіля «ВАЗ 217030», реєстраційний номер НОМЕР_3 , 01.09.2024 року везла дітей в інше село до бабусі. Їхала по Київській трасі. Проїхала ринок «Чайка» в бік м.Києва. Зупинилась на обочині, ввімкнула аварійну сигналізацію та габарити, син вийшов із автомобіля взяти в багажнику пляшку з водою. Вона з донькою та чоловіком залишились в салоні автомобіля. У той момент відбувся удар. Вона з дітьми отримали тілесні ушкодження. Син був самий важкий. Хтось з родичів обвинуваченого телефонував її чоловіку, але на той момент вони ще не були одружені, тому він нічого не вирішував, а вона сама була в лежачому стані. Також, з ними зв`язувався представник ТОВ «Стем Парк», просив номер банківської карти, але чоловік не надав. 
Висновки суду за результатами розгляду обвинувального акту.
Частина третя статті 349 КПК України визначає, що суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Учасники справи не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, а тому суд обмежився допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідженням доказів, що характеризують обвинуваченого.
При цьому, судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їхньої позиції, та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
На підставі викладеного, дослідивши та оцінивши вказані обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286-1 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження та заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
При призначенні покарання обвинуваченому, згідно з вимогами статей 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд враховує особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення злочину і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги частини 2 статті 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим.
Суд враховує, що ОСОБА_3 проживав разом з батьком та братом, згідно відомостей сільської ради, зауваження, скарги і заяви на нього з боку сусідів і односельців до сільської ради не надходили, за час роботи у ТОВ «СТЕМП ПАРК» не був помічений на вживанні алкогольних напоїв та порушенні правил дорожнього руху, однак за малий час роботи (прийнятий на роботу 08 серпня 2024 року) не встиг зарекомендувати себе як надійний працівник чи колега іншим співробітникам. 
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, щире каяття. 
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлені.
З огляду на викладене, суд вважає необхідним призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_3 в межах санкції частини 2 статті 286-1 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 6 (шість) років.
Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява № 10249/03), зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Вирішення питання про заявлені цивільні позови. 
Відповідно до частини другої статті 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Статтею 129 КПК передбачено, що за результатами розгляду позову суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє його повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Згідно положень частини 5 статті 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до частини 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом, свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
І. Представником потерпілої особи – адвокатом ОСОБА_7 заявлений позов, згідно з яким він просить суд:
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «ВУСО» на користь ОСОБА_12 в інтересах якого діє законний представник  ОСОБА_13 :
-144 000,00 гривень страхове відшкодування шкоди у зв`язку із визнанням неповнолітньої потерпілої особи дитиною з інвалідністю;
-81 785,23 гривень страхове відшкодування матеріальної шкоди, пов`язаної з лікуванням;
-4 089,26 гривень страхове відшкодуванняморальної шкоди.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СТЕМ ПАРК» на користь ОСОБА_12 в інтересах якого діє законний представник  ОСОБА_13 моральну шкоду у розмірі 6 907 910,74 гривень. 
Представником Товариства з обмеженою відповідальністю «СТЕМ ПАРК» ОСОБА_8 подав відзив, згідно з яким просив відмовити у задоволенні позовних вимог, зменшивши розмір відшкодування з урахуванням справедливості, розумності і добросовісності.
Представником Приватного акціонерного товариства «ВУСО» ОСОБА_14 подано відзив, згідно з яким просив відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначивши, що акціонерне товариство визнає свої зобов`язання з відшкодування ОСОБА_12 шкоди пов`язаної з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою та лікуванням потерпілої на загальну суму 164 482,02 гривень та моральної шкоди у розмірі 4 089,26 гривень.
ІІ. Представником потерпілої особи – адвокатом ОСОБА_15 заявлений позов, згідно з яким вона просить суд:
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «ВУСО» на користь ОСОБА_11 в інтересах якого діє законний представник  ОСОБА_13 :
-20 243,93 гривень - страхове відшкодування матеріальної шкоди, пов`язаною із лікуванням;
-1 012,20 гривень – страхове відшкодуванняморальної шкоди.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СТЕМ ПАРК» на користь ОСОБА_11 в інтересах якого діє законний представник  ОСОБА_13 моральну шкоду у розмірі 3 886 987,80 гривень. 
Представником Товариства з обмеженою відповідальністю «СТЕМ ПАРК» ОСОБА_8 подав відзив, згідно з яким просив відмовити у задоволенні позовних вимог, зменшивши розмір відшкодування з урахуванням справедливості, розумності і добросовісності.
Представником Приватного акціонерного товариства «ВУСО» ОСОБА_14 подано відзив, згідно з яким просив відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначивши, що акціонерне товариство визнає свої зобов`язання з відшкодування ОСОБА_11 шкоди пов`язаної з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою та лікуванням потерпілої на загальну суму 6 744,11 гривень та моральної шкоди у розмірі 337,21 гривень.
ІІІ. Представником потерпілої особи – адвокатом ОСОБА_6 заявлений позов (уточнений від 05 листопада 2025 року), згідно з яким він просить суд:
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «ВУСО» на користь ОСОБА_13 :
-1 083,15 гривень - страхове відшкодування матеріальної шкоди, пов`язаною із лікуванням;
-54,15 гривень – страхове відшкодування моральної шкоди.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СТЕМ ПАРК» на користь ОСОБА_13 моральну шкоду у розмірі 599 608, 41 гривень. 
Представником Товариства з обмеженою відповідальністю «СТЕМ ПАРК» ОСОБА_8 подав відзив, згідно з яким просив відмовити у задоволенні позовних вимог, зменшивши розмір відшкодування з урахуванням справедливості, розумності і добросовісності.
Представником Приватного акціонерного товариства «ВУСО» ОСОБА_14 подано відзив, згідно з яким просив відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначивши, що акціонерне товариство визнає свої зобов`язання з відшкодування ОСОБА_13 шкоди пов`язаної з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою та лікуванням потерпілої на загальну суму 1 083,15 гривень та моральної шкоди у розмірі 54,15 гривень.
Висновки за результатами розгляду позовних вимог до Приватного акціонерного товариства «ВУСО». 
У ході розгляду кримінального провадження встановлено, що представники потерпілих осіб та потерпіла, яка є законним представником неповнолітніх потерпілих осіб, погодилися з позицією Приватного акціонерного товариства «ВУСО» щодо визначення розміру матеріальної та моральної шкоди, викладеного у відзивах на позовні заяви. 
Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 49 ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.
Відповідно до частини 1 статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
Відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог до Приватного акціонерного товариства «ВУСО», з урахуванням відзивів та позиції позивачів. 
Висновки за результатами розгляду позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «СТЕМ ПАРК». 
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання моральної шкоди іншій особі (пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України).
Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди (пункт 9 частини другої статті 16 ЦК України).
Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. 
Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливості реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.
Відносно наданих висновків експертів щодо визначення розміру моральної шкоди, суд зазначає, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначає суд у рішенні, а не психолог у висновку. Висновок останнього може слугувати для судді орієнтиром у пізнанні глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, інших обставин, які мають істотне значення, зокрема й можливого грошового еквівалента таких страждань. Проте розмір відповідного відшкодування незалежно від наявності висновку психолога суддя повинен встановити, враховуючи вимоги розумності та справедливості (постанова Велика Палата Верховного Суду від 09 листопада 2022 року по справі № 372/1652/18).
Відповідно до частини 1 статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. 
Як встановлено у ході розгляду цивільних позовів, ОСОБА_3 під час вчинення кримінального правопорушення перебував у трудових відносинах з ТОВ «СТЕМП ПАРК». 
Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 05 грудня 2018 року (справа №426/16825/16-ц) на підставі аналізу норм статей 1187 та1172 ЦК дійшла висновку про те, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець. Отже, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.
Суд вважає, що сам факт отримання потерпілим ОСОБА_12 тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент їх спричинення, внаслідок чого останній став дитиною з інвалідністю, є безумовним свідченням глибини та тривалості його моральних страждань, враховуючи те, що згідно з частиною 1 статті 3 Конституції України людина, його життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Факт отримання ОСОБА_11 тілесних ушкоджень, хірургічне втручання, тривале стаціонарне лікування та реабілітація, є безумовним свідченням глибини та тривалості її моральних страждань, враховуючи те, що згідно з частиною 1 статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
ОСОБА_13 є безпосередньо постраждалою та матір`ю ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , які отримали ряд тілесних ушкоджень, що є безумовним свідченням глибини та тривалості її моральних страждань, враховуючи те, що згідно з частиною 1 статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди, з урахуванням засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи характер вчиненого кримінального правопорушення та його наслідки, глибину душевних страждань потерпілих через фізичний біль та страждання, суд дійшов висновку про стягнення моральної шкоди з відповідача ТОВ «СТЕМП ПАРК» у меншому розмірі, ніж заявлено, тобто у розмірі, який буде співмірним із заподіяною шкодою та наслідками, які наступили від кримінального правопорушення.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Вирішення питання про стягнення процесуальний витрат.
Процесуальні витрати суд вирішує відповідно до статті 124 КПК України.
Щодо аргументів представників потерпілих про стягнення витрат на правничу допомогу та проведення судово-психологічної експертизи з цивільних відповідачів, суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. До процесуальних витрат відносяться, зокрема, витрати на правову допомогу, витрати, пов`язані із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.
Стягнення витрат на правничу допомогу та проведення судово-психологічної експертизи з цивільних відповідачів не відповідає вимогам закону (постанова Верховного Суду від 16 січня 2025 року по справі № 526/2352/21). 
У зв`язку з цим суд дійшов висновку про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до частини 1 статті 124 КПК України підтверджених процесуальних витрат, а саме: 
-44 000,00 гривень за проведення судово-психологічних експертиз;
-35 000,00 гривень витрати на правничу допомогу; 
-7 951,44 гривень за проведення експертиз на стадії досудового розслідування.
Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до статті 100 КПК України.
Відповідно до частини четвертої статті 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою.
Керуючись статтями 100, 124, 174, 182, 368, 369-371, 373-376 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3  визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286-1 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 6 (шість) років.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту набрання вироком законної сили.
На підставі частини 5 статті 72 КК України зарахувати ОСОБА_3 в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення у період часу з 02 вересня 2024 року по день набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. 
Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою.
Цивільний позов ОСОБА_12 – задовольнити частково.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «ВУСО» на користь ОСОБА_12 в інтересах якого діє законний представник  ОСОБА_13 матеріальну шкоду у розмірі 164 482,02 гривень та моральну шкоду у розмірі 4 089,26 гривень.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СТЕМ ПАРК» на користь ОСОБА_12 в інтересах якого діє законний представник  ОСОБА_13 моральну шкоду у розмірі 2 000 000,00 гривень. 
В іншій частині – відмовити. 
Цивільний позов ОСОБА_11 – задовольнити частково.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «ВУСО» на користь ОСОБА_11  в інтересах якої діє законний представник  ОСОБА_13 матеріальну шкоду у розмірі 6 744,11 гривень та моральну шкоду у розмірі 337,21 гривень.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СТЕМ ПАРК» на користь ОСОБА_11 в інтересах якої діє законний представник  ОСОБА_13 моральну шкоду у розмірі 700 000,00 гривень. 
В іншій частині – відмовити. 
Цивільний позов ОСОБА_13 – задовольнити частково.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «ВУСО» на користь ОСОБА_13 матеріальну шкоду у розмірі 1 083,15 гривень та моральну шкоду у розмірі 54,15 гривень.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СТЕМ ПАРК» на користь ОСОБА_13 моральну шкоду у розмірі 400 000,00 гривень. 
В іншій частині – відмовити. 
Стягнути з ОСОБА_3 на користь  ОСОБА_13 витрати на правничу допомогу та проведення судово-психологічної експертизи у загальному розмірі 79 000,00 гривень. 
Стягнути з ОСОБА_3 витрати на залучення експертів у загальному розмірі 7 951,44 гривень на користь держави. 
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 03 вересня 2024 року по справі № 496/5712/24, номер провадження: 1-кс/496/2086/24, а саме: 
-спеціалізований вантажний сідловий тягач «МАN ТGХ 18.500», д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, 2017 року випуску, ідентифікаційний код НОМЕР_4 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 є ТОВ «СТЕМ ПАРК»;
-спеціалізований напівпричіп н/пр-самоскид «МЕGА МNL/С/NL3-031», д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, 2023 року випуску, ідентифікаційний код НОМЕР_6 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_7 є ТОВ «СТЕМ ПАРК»;
-автомобіль «ВАЗ 217030, д.н.з. НОМЕР_3 , чорного кольору, 2008 року випуску, ідентифікаційний код - НОМЕР_8 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_9 є ОСОБА_16 , який перебуває у користуванні ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Вирішення питання щодо долі речових доказів у порядку статті 100 КПК України.
Спеціалізований вантажний сідловий тягач «МАN ТGХ 18.500», д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, 2017 року випуску, ідентифікаційний код НОМЕР_4 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 є ТОВ «СТЕМ ПАРК» - після набрання вироком законної сили повернути власнику ТОВ «СТЕМ ПАРК».
Спеціалізований напівпричіп н/пр-самоскид «МЕGА МNL/С/NL3-031», д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, 2023 року випуску, ідентифікаційний код НОМЕР_6 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_7 є ТОВ «СТЕМ ПАРК» - після набрання вироком законної сили повернути власнику ТОВ «СТЕМ ПАРК».
Автомобіль «ВАЗ 217030, д.н.з. НОМЕР_3 , чорного кольору, 2008 року випуску, ідентифікаційний код - НОМЕР_8 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_9 є ОСОБА_16 , який перебуває у користуванні ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , - після набрання вироком законної сили вважати повернутим ОСОБА_13 .
Копію історії хвороби ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 - після набрання вироком законної сили залишити зберігати у матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Роздільнянський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя:                      ОСОБА_1