ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2026 р.	Справа № 480/8546/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Русанової В.Б.,
Суддів: П`янової Я.В. , Бегунца А.О. ,
за участю секретаря судового засідання Тютюник О.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 07.11.2025 (головуючий суддя І інстанції: С.М. Глазько) по справі № 480/8546/25
за позовом ОСОБА_1 
до  Подільського відділу державної виконавчої служби у м. Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції   
про визнання протиправними та скасування постанов, стягнення матеріальної та моральної шкоди, зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправними та скасувати постанови старшого державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у м. Полтаві у ВП № 67399091 від 26.09.2025:
про встановлення тимчасового обмеження боржника у керуванні транспортними засобами ;
про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання ;
про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України ;
про накладення штрафу ;
про арешт коштів боржника ;
про арешт майна боржника ;
про розшук майна боржника від 29.09.2025;
- стягнути з Подільського відділу державної виконавчої служби у м. Полтаві на рахунок НОМЕР_1 , МФО 331467 АТ "Ощадбанк" кошти на користь ОСОБА_1 14 127,91 грн - завданої йому матеріальної шкоди в результаті списання з його вищевказаного банківського рахунку в АТ "Ощадбанк" коштів в розмірі 14 127,91 грн за наслідком неправомірних систематичних дій, вчинених старшим державним виконавцем Подільського відділу державної виконавчої служби у м. Полтаві;
- зобов`язати Подільський відділ державної виконавчої служби у м. Полтаві виключити з Єдиного реєстру боржників відомості про ОСОБА_1 ;
- стягнути з Подільського відділу державної виконавчої служби у м. Полтаві на користь ОСОБА_1 кошти на рахунок НОМЕР_1 , МФО 331467, АТ "Ощадбанк" в сумі 5 000 грн за незаконне переслідування і заподіяну йому моральну шкоду внаслідок цілої низки неправомірних виконавчих дій, вчинених старшим державним виконавцем Подільського відділу державної виконавчої служби у м. Полтаві;
- зобов`язати Подільський відділ державної виконавчої служби у м. Полтаві, для виконання вимог п.6 ч.4 ст.4 Закону України "Про виконавче провадження", вжити заходів для закриття ВП №67399091 і негайного повернення стягувачу - ОСОБА_2 (надсилання по місцю її перебування Waisenhausstrasse 8, Solothum, Scheiz) виконавчого документу - судового наказу №553/2611/21 від 01.11.2021, виданого Ленінським районним судом м. Полтаві, з метою вжиття ОСОБА_2 заходів для приведення цього виконавчого документу у повну відповідність вимогам чинного законодавства.
Разом з позовом, ОСОБА_1 подав суду першої інстанції заяву про забезпечення позову шляхом зупинення виконання постанов від 26.09.2025 та від 29.09.2025, прийнятих в межах виконавчого провадження № 67399091.
В обґрунтування зазначив, що внаслідок прийняття державним виконавцем спірних постанов, з банківського рахунку ОСОБА_1 списано всі кошти, призначені для отримання заробітної плати, у зв`язку з чим останній перебуває у складних життєвих обставинах на межі виживання.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 07.11.2025 у задоволенні заяви відмовлено.
Позивач, не погодившись з ухвалою суду, подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, як таку що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та прийняти нову, якою задовольнити заяву.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не надано належної оцінки доводам позивача щодо позбавлення його державним виконавцем під час війни засобів на існування, оплати медичних і комунальних послуг внаслідок протиправного прийняття оскаржуваних постанов.
Зауважив, що спірні постанови не отримував, через відсутність коштів не мав змоги їх викопіювати з Автоматизованої системи виконавчого провадження та надати паперові копії до суду. Натомість, суд першої інстанції в якості підстави відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову вказав на не надання позивачем жодної постанови, не врахувавши наведені обставини, про які ОСОБА_1 повідомляв у заяві про забезпечення позову.
Подільський відділ державної виконавчої служби у м. Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (далі - відповідач) не подав відзив на апеляційну скаргу.
Учасники справи про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до ч. 4 ст. 229, ч. 1 ст. 308 КАС України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав, які б вказували на необхідність забезпечення позову у заявлений спосіб та даних, які б свідчили про очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, захист яких стане взагалі неможливим без вжиття таких заходів, або ж для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.
Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Інститут забезпечення адміністративного позову регламентовано статтями150,151 КАС України, які закріплюють підстави для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а також способи забезпечення позову в адміністративному процесі.
Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті визначених законом заходів з метою створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.
Частинами 1, 2ст. 150 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Згідно з положеннями ч. 1ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб. (ч. 2ст. 151 КАС України).
Відповідно до ч. 6ст. 154 КАС України в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.
Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
При цьому заходи забезпечення мають вживатись лише в межах позовних вимог, бути співмірними з ними, а необхідність їх застосування повинна обґрунтовуватись поважними підставами й підтверджуватись належними доказами.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 разом з позовною заявою подав заяву про вжиття судом першої інстанції заходів забезпечення позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Таким чином, суд першої інстанції до відкриття провадження в межах строку, встановленого ч. 1 ст. 154 КАС України розглянув заяву позивача, за наслідками якої відмовив у її задоволенні.
В подальшому, ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 27.11.2025 відмовлено у відкритті провадження у справі. Роз`яснено позивачу, що розгляд такої справи віднесено до юрисдикції місцевого суду в порядку цивільного судочинства.
Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що предметом спору є постанови державного виконавця, вчинені під час примусового виконання судового наказу Ленінського районного суду м. Полтави, постановленого у порядку цивільного судочинства, а тому справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 14.01.2026 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 27.11.2025 без змін.
Враховуючи, що за наслідками судового розгляду, судами першої та апеляційної інстанції встановлено неможливість розгляду зазначеного спору в порядку адміністративного судочинства, тоді як заходи забезпечення позову вживаються судом у визначених КАС України випадках лише в межах позовних вимог та до ухвалення судом рішення по суті спору, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для розгляду поданої ОСОБА_1 заяви про забезпечення позову з огляду на відсутність адміністративного спору в межах цієї справи.
Як наслідок, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що підстави для задоволення заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 відсутні.
Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування ухвали суду першої інстанції не вбачається.
Керуючись ст.ст. 308, 310, 312, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 07.11.2025 по справі № 480/8546/25 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		В.Б. Русанова	
Судді	   	Я.В. П`янова   А.О. Бегунц   	
Повний текст постанови складено 16.01.2026 року