П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.01.2026  	Справа №607/26720/25 Провадження №3/607/192/2026	

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Гуменний П.П., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
за ст. 124, ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

17.12.2025 о 08:40 в м. Тернополі по вул. Вербицького, 12, водійка ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Peugeout 207, д.н.з. НОМЕР_2 , в порушення вимог п.п. 2.3 (б), 13.3 ПДР України, не була достатньо уважною, не стежила за дорожньою обстановкою та її зміною, не дотрималась безпечного бокового інтервалу, під час об`їзду з транспортним засобом Toyota Highlander, д.н.з. НОМЕР_3 , що призвело до зіткнення.
Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. 
У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, визнала. 
Заслухавши думку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме: даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №542978 від 17.12.2025; даними, що містяться у схемі місця ДТП, яка сталась 17.12.2025 о 08:40 в м. Тернополі по вул. Вербицького, 12, на якій зафіксовано обстановку місця події, також зафіксовано пошкодження транспортного засобу Toyota Highlander, д.н.з. НОМЕР_3 , у якому наявні пошкодження задньої лівої частини; даними заяви ОСОБА_2 від 17.12.2025; даними протоколу огляду транспортного засобу від 17.12.2025 Peugeout 207, д.н.з. НОМЕР_2 , у якому наявні пошкодження ЛФП лівого дзеркала заднього огляду, подряпина лівого крила та лівої дверки; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 17.12.2025; матеріалами відеозапису із нагрудних камер працівників поліції.
За таких обставин, оцінюючи докази в їх сукупності вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а саме - порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, 
За встановлених обставинах при накладенні адміністративного стягнення, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, обставини справи, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, визнання вини, як обставину, що пом`якшує відповідальність, вважаю, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу. 
Згідно ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення. Тому, у відповідності до п.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму.

Окрім того, як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №543055 від 17.12.2025: «17.12.2025 о 08:40 в м. Тернополі по вул. Вербицького, 12, водійка ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Peugeout 207, д.н.з. НОМЕР_2 , в порушення вимог, п. 2.10 (а) ПДР України, будучи учасником дорожньо – транспортної пригоди, місце події залишила.»
У судовому засіданні ОСОБА_1 повідомила, що після того, як відбулось ДТП вона хотіла звільнити проїзд та не заважати іншим учасникам дорожнього руху. Залишила на місці ДТП свого хлопця, щоб він повідомив іншому учаснику ДТП про те, що воно відбулось. Однак через те, що вона має малий водійський стаж, то не змогла розвернутись і поїхала на кільце, а коли повернулась, то на місці вже були працівники поліції.
Додала, що наміру приховати факту ДТП у неї не було.
Заслухавши думку ОСОБА_1 , дослідивши надані суду матеріали, вважаю, що провадження у справі за ст. 122-4 КУпАП слід закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 з огляду на наступне.
Положеннями ст.122-4 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у залишенні водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні. При цьому, такі дії мають вчинятися свідомо з метою залишення місця ДТП. Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення характеризується умисною формою вини та мотивом нехтування забезпеченням безпеки дорожнього руху.
Відповідно до п.1.10 ПДР України, залишення місця дорожньо-транспортної пригоди - дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.
Як вбачається з пояснень, наданих особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судовому засіданні, остання підтвердила те, що з її вини відбулась дорожньо-транспортна пригода, під час якої вона допустила зіткнення з транспортним засобом марки Toyota Highlander, д.н.з. НОМЕР_3 , та щоб не перекривати рух поїхала, однак залишила хлопця на місці події. Вказане підтверджується і переглянутим у судовому засіданні відеозаписом із нагрудних камер працівників поліції.
Наявні в матеріалах справи докази стосуються події ДТП, однак беззаперечно не підтверджують обставин, що викладені у протоколі та не спростовують пояснення ОСОБА_1 та не свідчать, що вона залишила місце ДТП, з метою приховання факту його здійснення. 
Винуватість особи у вчиненні правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом, а усі сумніви тлумачиться на користь особи.
Згідно ч.2 ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а згідно з частиною третьою цієї статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
З врахуванням наведеного, приходжу до приходжу до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП.
Відтак, вважаю необхідним провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП закрити, на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 33, 40-1, 122-4, 124, 247, 251, 252, 280, 283 КУпАП, суд –

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення – закрити, на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП - у зв`язку із відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.
ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу, у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення їй постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисяча сімсот) гривень в дохід держави. 
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок в дохід держави.
Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.
Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Суддя П.П. Гуменний