ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

03 грудня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/12562/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді  Малиш Н.І. (доповідач),  суддів:  Баранник Н.П., Щербака А.А.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2025 року (суддя 1-ї інстанції Маковська О.В.)  в адміністративній справі №160/12562/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу,- 

ВСТАНОВИВ:
12.04.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 19.03.2025 №113 “Про результати службового розслідування”, яким начальника штабу військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_1 за порушення вимог статей 59, 69 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та пункту 2.2. Положення “Про створення спільного фінансового господарства військової частини НОМЕР_2 та військової частини НОМЕР_1 ” притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення “догана” (п.2 Наказу), а також притягнуто до повної матеріальної відповідальності у розмірі завданої шкоди, що становить 218 840, 70 грн. (п.3 Наказу), шляхом стягнення (утримання) з грошового забезпечення суму завданої шкоди у розмірі 218 840, 79 грн. (п.11 Наказу); не виплачувати начальнику штабу військової частини НОМЕР_1 капітану ОСОБА_1 щомісячну премію за березень 2025 року (п.12 Наказу). 
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскаржуваний наказ виданий протиправно, оскільки відповідачем належно не доведено провину позивача та наявність причинного зв`язку між поведінкою позивача та настанням шкоди, що є умовами притягнення до матеріальної відповідальності, а формальне посилання відповідача на те, що позивач обіймає посаду начальника штабу - заступника командира військової частини НОМЕР_3 не може бути належним та допустимим доказом вини для притягнення до матеріальної відповідальності. Зазначає, що передача витягів з наказів до фінансово-економічної служби відбувалося у відповідності до “Положення про спільне фінансове господарювання військової частини НОМЕР_2 та військової частини НОМЕР_1 ”, яке було розроблено відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_4 № 243 від 23.04.2023. Підтвердженням своєчасної передачі наказів до фінансової служби військової частини свідчить та обставина, що багато наказів були груповими, тобто в одному наказі зазначено про вибуття кількох військовослужбовців, з яких частина військовослужбовців знімалася з грошового забезпечення, а частина не знімалася. Відомості службового розслідування є суперечливими, проведено не об?єктивно, оскільки військовосдужбовець, який вибуває з військової частини, фінансовою службою знімається не тільки з грошового забезпечення, а ще й з продовольчого (котлового) забезпечення.
Рішенням  Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.
Позивачем на вказане рішення суду першої інстанції подана апеляційна скарга  в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти у справі нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач вказує на невідповідність висновків суду першої інстанції всім обставинам справи та прийняття рішення без належного застосування норм матеріального права. Так у скарзі вказує, що судом першої інстанції не було надано належної оцінки доводам позивача про те, що фіксація факту передачі наказів до фінансової служби не передбачено та не вимагалася. Висновки службового розслідування про наявність наказів без зазначення про отримання працівником ФЕС є необгрунтованими, оскільки тоді незрозумііло чоиму працівник ФЕС відповідача не здійснив його реєстрацію та яким чинном він потрапив до фінансової військової частини ( НОМЕР_2 ). Щодо зазначення в матеріалах службового розслідування про відсутності певних  пунків у витягів з наказів,  то вважає це маніпуляцією, оскільки не були надані для порівняння увесь текс наказу. Крім того, згідно Положення, розрахунково-платіжну відомість перевіряє  відповідалльна особа ФЕС ВЧ НОМЕР_1 , а потім вона підписується командиром та направляється до фінансовою ВЧ НОМЕР_2 . Також зазначає, що службове розслідування проведено упереджено та необ`єктивно і по суті було направлено на зняття відповідальності з працівників ФЕС.
Відповідачем поданий відзив на апеляційну скаргу в якому просить відмовити у її задоволенні. У відзиві викладені висновки службового розслідування.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі ст. 311 КАС України.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що згідно із витягом із наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 20.01.2025 р. № 945 "Про призначення службового розслідування", відповідно до вимог статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України від 21.11.2017 року №608 (зі змінами), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.12.2017 року №1503/831371 та на підставі рапорту заступника начальника штабу ВЧ НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_2 від 20.01.2025 року №1447, з метою уточнення причин і умов, що сприяли допущенню розбіжностей у платіжних відомостей щодо військовослужбовців, відповідно до вищевказаного рапорту, чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення наказано провести службове розслідування за фактом допущення розбіжностей у платіжних відомостях щодо військовослужбовців, відповідно до рапорту заступника начальника штабу ВЧ НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_2 .
Відповідно до акта службового розслідування від 08.03.2025 в ході проведення службового розслідування встановлено, що в період з листопада 2024 року по грудень 2024 року відносно 47 військовослужбовцій військової частини НОМЕР_1 було здійснено надлишкові виплати грошових коштів. Дані випадки здійснення надлишкових виплат були зумовлені неналежним виконанням функціональних обов?язків посадовими особами. Загальна сума надлишкових виплат військовослужбовцям складає 671 323,86 грн, чим було завдано матеріальних збитків на загальну суму 671 323,86 грн. (З вказаної суми депоновано на рахунку Держказначейства - 233 642,46 грн).
Встановлена надлишкова виплата спричинена тим, що посадовими особами штабу військової частини НОМЕР_1 , а саме: начальником штабу та старшим помічником начальника штабу з кадрів і стройової частини, накази командира військової частини НОМЕР_5 (по стройовій частині) в період з листопада 2024 року до грудень 2024 року доводились несвоєчасно або взагалі не доводились (шо підтверджується відсутність наказів в архіві ФЕС А1363) до працівників Об?єднаного фінансово-економічного органу військової частини і частини НОМЕР_1 та військової частини НОМЕР_2 .
Під час проведення службового розслідування було встановлено, що накази командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині), не були доведені шляхом своєчасної передачі керівнику Об?єднаної бухгалтерської служби - у день видання наказу, як це передбачено пунктом 2.2 Положення про спільне фінансове господарство військової частини НОМЕР_2 та військової частини НОМЕР_1 , відповідальність за що лежить на начальнику штабу військової частини НОМЕР_1 .
Також встановлено ряд розбіжностей, які виявляються у відсутності пунктів деяких наказів командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині), які зберігались в архіві ФЕС військової частини НОМЕР_2 з тими витягами з наказів (по стройовій частині), які надавались штабом військової частини НОМЕР_1 . 
В матеріалах службового розслідування зазначено, що в архіві ФЕС військової частини НОМЕР_2 відсутні витяги з наказів командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині), а саме: №353 від 05.12.2024, №354 від 06.12.2024, №355 від 07.12.2024, №366 від 18.12.2024, №367 від 19.12.2024, №370 від 22.12.2024, №374 від 26.12.2024, №375 від 27.12.2024, №378 від 30.12.2024, №379 від 31.12.2024. В ході службового розслідування сроблено висновок, що дані накази не були доставлені до Об?єднаної бухгалтерської ФЕС взагалі.
Відповідно до матеріалів службового розслідування, належна підготовка проектів наказів, так само як і доведення наказів командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) мало бути забезпечене старшим помічником начальника штабу з кадрів і стройової частини, чого зроблено не було. Старший помічник начальника штабу з кадрів і стройової частини військової частини НОМЕР_1 , відповідно до ст.59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов?язаний встановлювати у військовій частині такий внутрішній порядок, який гарантував би неухильне виконання законів України і положень статутів Збройних Сил України, чого не було зроблено. Відтак, встановлено вину заступника начальника штабу військової частини НОМЕР_1 у завданні збитків військовій частині НОМЕР_1 (який в період з листопада 2024 по грудень 2024 року виконував обов?язки старшого помічника начальника штабу та ТВО старшого помічника начальника штабу) що виявляється у недоведенні наказів командира; несвоєчасному та неточному доведенні до підрозділів і служб наказів командира.
Також встановлена вина начальника штабу - заступника командира військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_1 , що виявляється в слабкому контролі до підлеглого особового складу, адже згідно пункту 1.15. Інструкції з діловодства у Збройних Силах України: “Безпосередня відповідальність за забезпечення правильної організації діловодства і контромо за його веденням покладається на начальника штабу (заступника керівника згідно з розподілом обов?язків) військової частини (установи)”. 
Службовим розслідуванням встановлено вину начальника штабу військової частини НОМЕР_1 - капітана ОСОБА_1 у формі неналежного контролю за організацію своєчасного й правильного доведення до підрозділів і служб наказів командира.
Під час проведення службового розслідування було встановлено, що накази командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині), не були доведені шляхом своєчасної передачі керівнику Об?єднаної бухгалтерської служби - у день видання наказу, як це передбачено пунктом 2.2 Положення про спільне фінансове господарство військової частини НОМЕР_2 та військової частини НОМЕР_1 , відповідальність за що лежить на начальнику штабу військової частини НОМЕР_1 .
Своїми діями начальник штабу - заступник командира військової частини НОМЕР_1 капітан ОСОБА_1 порушив вимоги статті 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (в частині обовязку начальника встановлювати у підрозділі такий внутрішній порядок, гарантував би неухильне виконання законів України і положень статутів них Сил України); статті 69 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (в частині своєчасного й правильного доведення до підрозділів і служб усіх наказів командира, а також перевірку їх виконання; особисто доводити накази та перевіряти їх виконання); пункт 2.2. Положення “Про створення стільно фінансового господарства військової частини НОМЕР_2 та військової частини НОМЕР_3 ” затвердженого Наказом командира військової частини НОМЕР_2 №243 від 23.04.2023.
Збитки заподіяні з сукупної вини у формі необережності: начальника штабу - заступника командира військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_1 - в розмірі 218 840,70 грн.; заступника начальника штабу військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_2 в розмірі 218 840,70 грн.
Причиною заподіяння прямої дійсної шкоди стало неналежне виконання обов?язків військової служби, порушення вимог керівних документів та нормативно-правових актів наступними посадовими особами військової частини НОМЕР_1 .
Відповідно до Наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 19.03.2025 № 113 “Про результати службового розслідування” службове розслідування вважати завершеним. Начальника штабу - заступника командира військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_1 за порушення статті 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 69 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, пункту 2.2. Положення “Про створення спільного фінансового господарства військової частини НОМЕР_2 та військової частини НОМЕР_1 ” - притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення “догана”. Притягнуто до повної матеріальної відовідальності у розмірі завданої шкоди, що становить 50% від завданої з його вини шкоди і складас - 218 840,70 грн. 
Позивач вважаючи, що службове розслідування проведено необ`єктивно, а застосування дистциплінарного стягнення є необгрунтованим та не доведеним, в свою чергу наказ про матеріальну відповідальність безпідставним,  звернувся до суду із цим позовом.
Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову   дійшов висновку, що службовим розслідуванням доведено склад дисциплінарного порушення, який вчинив позивач та за який його правомірно притягнуто до матеріальної відповідальності.
Колегія суддів переглядаючи судове рішення, погоджується з його висновками про відмову у задоволенні позову з огляду на наступне.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регламентовані приписами Закону України “Про військовий обов`язок та військову службу” (далі Закон №2232-XII).
Як передбачено частиною 4 статті 2 Закону №2232-XII, порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів регламентовано приписами Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-XIV (далі Статут внутрішньої служби).
Відповідно до статті 16 Статуту внутрішньої служби кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Відповідно до приписів статті 59 Статуту внутрішньої служби командир (начальник) зобов`язаний, зокрема встановлювати у військовій частині, на кораблі (у підрозділі) такий внутрішній порядок, який гарантував би неухильне виконання законів України і положень статутів Збройних Сил України.
Згідно статті 69 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, Начальник штабу полку (окремого батальйону) зобов`язаний: організовувати своєчасне й правильне доведення до підрозділів і служб усіх наказів командира полку та старших командирів (начальників), а також перевірку їх виконання; особисто доводити найважливіші накази та перевіряти їх виконання.
Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає Дисциплінарний статут.
Приписами статей 83-84 Дисциплінарного статуту визначено порядок накладення дисциплінарних стягнень на військовослужбовців, відповідно до якого на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.
Згідно із приписами ст.85 Дисциплінарного статуту службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.
Якщо під час службового розслідування буде з`ясовано, що правопорушення військовослужбовця містить ознаки кримінального правопорушення, командир військової частини письмово повідомляє про це орган досудового розслідування.
Якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення. Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби (ст.86 Дисциплінарного статуту).
Наведені норми зпконодавства дають підстави для висновку, що підставою притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності є неналежне виконання ним службових обов`язків, порушення військової дисципліни. Для притягнення військовослужбовця до такої відповідальності необхідно, щоб був зафіксований сам факт порушення, вину військовослужбовця повністю доведено, встановлено ступінь його вини та з`ясовано причини і умови, що сприяли вчиненню ним правопорушення.
При цьому, з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення та визначення ступеня вини, прийняттю рішення про накладення на військовослужбовця дисциплінарного стягнення може передувати проведення службового розслідування.
Наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 №608, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13.12.2017 за №1503/31371, затверджено Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України (далі Порядок №608).
Згідно з абз. 4 пункту 2 розділу I Порядку №608 службове розслідування це комплекс заходів, які проводяться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, а також встановлення ступеня вини особи (осіб), чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення.
Пунктом 3 розділу ІІ Порядку №608 визначено, що службове розслідування проводиться для встановлення: неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби; вини військовослужбовця; порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства; причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення; у разі виявлення факту заподіяння матеріальної шкоди - причин виникнення шкоди, її розміру та винних осіб.
Пунктами 1, 3 розділу ІІІ Порядку №608 встановлено, що рішення про призначення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення.
Службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), у якому зазначаються підстава, обґрунтування або мета призначення службового розслідування, особа, стосовно якої воно проводиться, строк проведення службового розслідування, а також визначаються посадова (службова) особа, якій доручено його проведення, або голова та члени комісії з проведення службового розслідування (далі - особи, які проводять службове розслідування).
Днем початку службового розслідування вважається день видання наказу про його призначення. Днем закінчення службового розслідування вважається день надання командиру (начальнику), який призначив службове розслідування, акта службового розслідування та матеріалів на розгляд, визначений в наказі про призначення службового розслідування.
Службове розслідування має бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). В окремих випадках цей строк може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більше ніж на один місяць. Загальний строк службового розслідування не може перевищувати двох місяців (пункт 13 розділу ІІІ Порядку № 608).
Згідно з положеннями пункту 14 розділу ІІІ Порядку № 608 до строку службового розслідування не зараховується час перебування військовослужбовця, стосовно якого проводиться розслідування, у відпустці, на лікуванні або час відсутності з інших документально підтверджених поважних причин. Перенесення строків проведення службового розслідування здійснюється за відповідним наказом посадової особи, яка призначила службове розслідування.
Відповідно до абзацу 2 пункту 3 розділу ІІІ Порядку № 608 днем початку службового розслідування вважається день видання наказу про його призначення. Днем закінчення службового розслідування вважається день надання командиру (начальнику), який призначив службове розслідування, акта службового розслідування та матеріалів на розгляд, визначений в наказі про призначення службового розслідування.
Згідно з пунктами 8, 9 розділу ІІІ Порядку № 608 особи, які проводять службове розслідування, відповідають за всебічність, повноту, своєчасність та об`єктивність його проведення, додержання законодавства України, а також за нерозголошення інформації, яка стосується службового розслідування. Посадові (службові) особи Збройних Сил зобов`язані надавати письмові пояснення по суті предмета службового розслідування та поставлених їм питань, а за попередньою згодою керівника - документи чи матеріали відповідно до своїх службових обов`язків.
Відповідно до пунктів 1, 3 розділу ІV Порядку № 608 особи, які проводять службове розслідування, зобов`язані: дотримуватися вимог законодавства України, вживати всіх передбачених законодавством заходів для всебічного, повного, своєчасного і об`єктивного розслідування обставин вчиненого правопорушення; виявляти (з`ясовувати) обставини, які підтверджують або спростовують інформацію щодо скоєння правопорушення, а також встановлювати обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушника; розглядати заяви і клопотання військовослужбовця, правопорушення якого підлягає службовому розслідуванню, що були подані під час проведення службового розслідування та стосуються його проведення. У разі відмови військовослужбовця надати письмові пояснення по суті службового розслідування особа, яка проводить службове розслідування, складає акт про відмову, який засвідчується підписами не менше двох присутніх осіб.
Військовослужбовець, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: знати підстави проведення службового розслідування; бути ознайомленим про свої права та обов`язки під час проведення службового розслідування; відмовитися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом; давати усні, письмові або за допомогою технічних засобів пояснення, подавати документи, які стосуються службового розслідування, вимагати опитування (додаткового опитування) осіб, які були присутні під час вчинення правопорушення або яким відомі обставини, що стосуються правопорушення; з дозволу командира (начальника) отримувати копії документів, які стосуються службового розслідування, та долучати їх до власних пояснень; порушувати клопотання про витребування та долучення нових документів, видань, інших матеріальних носіїв інформації; висловлювати письмові зауваження та пропозиції щодо проведення службового розслідування, дій або бездіяльності посадових (службових) осіб, які його проводять; ознайомлюватися з актом службового розслідування (у частині, що його стосується) після розгляду командиром (начальником); оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки та у порядку, визначені законодавством України.
Як вбачається з пункту 1 розділу V Порядку № 608 за результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частини.
Відповідно до пункту 3 розділу V Порядку № 608, в описовій частині акта службового розслідування зазначаються: посада, військове звання, прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, освіта, термін військової служби та термін перебування на останній посаді військовослужбовця, стосовно якого проведено службове розслідування; неправомірні дії військовослужбовця; зв`язок правопорушення з виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби (якщо такий є); вина військовослужбовця; причинний зв`язок між неправомірними діями військовослужбовця та подією, що трапилась; вимоги нормативно-правових актів, інших актів законодавства, які було порушено; причини та умови, що сприяли правопорушенню; заперечення, заяви та клопотання особи, стосовно якої проведено службове розслідування, мотиви їх відхилення чи підстави для задоволення.
Згідно з вимогами пункту 6 розділу V Порядку № 608 після підписання акт службового розслідування подається на розгляд командиру (начальнику), який призначив розслідування. До акта службового розслідування додаються всі матеріали службового розслідування.
Пунктом 1 розділу VІ Порядку № 608 визначено, що за результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу.
Вид дисциплінарного стягнення зазначається особисто службовою особою, яка призначила службове розслідування, в аркуші резолюції або на висновку за результатами службового розслідування.
Відповідно до вимог пункту 2 розділу VІ Порядку № 608 дисциплінарне стягнення накладається у строки, визначені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України. Наказ (витяг з наказу) про притягнення до відповідальності доводиться до військовослужбовця у частині, що його стосується, під підпис із зазначенням дати доведення. У разі відмови військовослужбовця поставити свій підпис про ознайомлення з наказом (витягом з наказу) про притягнення його до відповідальності складається акт про відмову. Зміст акта про відмову засвідчується підписами не менше двох свідків цього факту.
Згідно з вимогами пункту 3 розділу VІ Порядку № 608 якщо військовослужбовець вважає, що не вчинив правопорушення, він має право протягом місяця з дня накладення дисциплінарного стягнення подати скаргу старшому командиру (начальнику) або звернутися до суду у визначений законом строк.
Відповідно до п.4 ст.1 Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі" (Закон №160-ІХ) матеріальна відповідальність - вид юридичної відповідальності, що полягає в обов`язку військовослужбовців та деяких інших осіб покрити повністю або частково пряму дійсну шкоду, що було завдано з їх вини шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків, а також додаткове стягнення в дохід держави як санкція за протиправні дії у разі застосування підвищеної матеріальної відповідальності.
У відповідності до ч.1 ст.3 Закону №160-ІХ підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.
Частиною 2 статті 3 Закону №160-ІХ визначено, що умовами притягнення до матеріальної відповідальності є: 1) наявність шкоди; 2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків; 3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою; 4) вина особи в завданні шкоди.
Види матеріальної відповідальності розмежовані законодавцем на обмежену матеріальну відповідальність (ст.5 Закону України від 03.10.2019 року №160-ІХ), повну матеріальну відповідальність (ч.1 ст.6 Закону України від 03.10.2019 року №160-ІХ), підвищену матеріальну відповідальність (ч.3 ст.6 Закону України від 03.10.2019 року №160-ІХ).
Діловодство у Збройних Силах України здійснюється відповідно до Інструкції з діловодства у Збройних Силах України, затвердженої Наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 31.01.2024 №40. 
Відповідно до п. 1.4. відповідальним за організацію діловодства у військовій частині (установі) є командир (керівник). Командир (керівник) військової частини (установи) відповідає за зміст, якість підготовки та оформлення на належному рівні інших документів, а також організацію діловодства та зберігання документів у структурних підрозділах військової частини (установи) відповідають їх командири (керівники). Персональну відповідальність за зміст, якість підготовки та оформлення на належному рівні документів, їх відповідність законодавству України рівною мірою несуть посадові особи, які їх відпрацьовують, погоджують та візують відповідно до компетенції.
Приписами розділу 3 Інструкції з діловодства №40 визначено, що передача документів у межах підрозділу військової частини (установи) здійснюється через особу, відповідальну за діловодство у військовій частині (установі). Облік документів, що передаються з одного підрозділу військової частини (установи) до іншого, здійснюється шляхом проставлення відповідних відміток у реєстраційних формах, які веде служба діловодства. (п.3.10.6, п 3.10.7)
Відповідно до матеріалі справи, 23.04.2023 було створене спільне фінансове господарство військової частини НОМЕР_2 та військової частини НОМЕР_1 , до складу якого включено особовий скдад фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 , на підставі пункту 1 наказу командира військової частини НОМЕР_2 (з адміністративно - господарської діяльності) “Про створення спільного фінансового господарства військової частини НОМЕР_2 та військової частини НОМЕР_1 ” №243 від 23.04.2023.
Відповідно пункту 2 вказаного Наказу, фінансове господарство здійснюється відповідно до Положення про спільне фінансове господарство ськової частини НОМЕР_2 та військової частини НОМЕР_1 (далі - Положення).
Пунктами 3 та 4 цього Наказу “Про створення спільного фінансового господарства військової частини НОМЕР_2 та військової частини НОМЕР_6 ” №243 від 04.2023 вказано, що об?єднана бухгалтерська служба військової частини НОМЕР_2 та військової частини НОМЕР_1 безпосередньо підпорядковується начальнику НОМЕР_7 загальновійськового полігону, а ведення спільного фінансового господарства (бухгалтерського обліку, процесів щодо управління фінансовими скурсами) покладається на Об?єднану бухгалтерську службу військової стини НОМЕР_2 та військової частини НОМЕР_1 на чолі з помічником начальника полігону з фінансово-економічної роботи - начальником служби відповідно.
Згідно пункту 2.1 Положення (до Наказу командира військової частини НОМЕР_8 №243 від 23.04.2023), військова частина НОМЕР_1 , що зарахована на фінансове забезпечення до військової частини НОМЕР_2 зобов?язана: забезпечувати виплату грошового забезпечення, заробітної плати та інших плат особовому складу в установлені законодавством терміни та відповідно до графіку документообігу, шляхом своєчасної передачі керівнику Об?єднаної бухгалтерської служби необхідних для розрахунків грошового забезпечення і заробітної плати даних про чисельність особового складу і проходження ним служби, завірених витягів наказів про прибуття і вибуття, переміщення грицом та звільнення особового складу (у день видання наказу), а також перевірки особистим підписом відповідальності розрахунково-платіжних відомостей на видачу грошового забезпечення та заробітної плати обліковим даним і штату військової частини.
Згідно з пунктом 2.2. Положення, начальник-штабу - заступник командира військової частини НОМЕР_1 забезпечує: своєчасну передачу керівнику Об?єднаної фінансової служби необхідних для розрахунків грошового забезпечення і заробітної плати даних про чисельність особового складу і проходження ним служби, завірених витягів наказів про прибуття і вибуття, переміщення, прийом та звільнення особового складу (у день видання наказу), а також організовує перевірку відповідності розрахунково-платіжних відомостей на видачу грошового забезпечення та заробітної плати обліковим даним і штату військової частини.
Згідно Додатку №1 до Положення, це "Формування документа", а саме видання наказів відповідальними особами, відповідно Додатку №2 Полодення, здійснюється передача документа до ФЕС ВЧ НОМЕР_1 . В подальшому  відбувається реєстрація документа у ФЕС його опрацювання, узагальнення та перевірка відомостей та передача до ФЕСС ВЧ НОМЕР_2 . 
Враховуючи вищезазначені норми, є правильними висновки суду першої інстанції, що саме на начальника-штабу - заступника командира військової частини НОМЕР_1 покладено обов`язок забезпечити своєчасну передачу керівнику Об?єднаної фінансової служби необхідних для розрахунків грошового забезпечення і заробітної плати даних про чисельність особового складу і проходження ним служби, завірених витягів наказів про прибуття і вибуття, переміщення, прийом та звільнення особового складу (у день видання наказу) та організувати перевірку відповідності розрахунково-платіжних відомостей на видачу грошового забезпечення та заробітної плати обліковим даним і штату військової частини.
Як свідчать встановлені обставини справи, на підставі рапорту  заступника начальника штабу ВЧ НОМЕР_1 капітана ОСОБА_2 вх.№1447 від 20.01.2025 року було призначено службове розслідування. 
З акта службового розслідування вбачається, що в ході проведення службового розслідування та співставлення відомостей ФЕС та стройової частини НОМЕР_1 було з`ясовано, що в період з листопада по грудень 2024 року відносно 47 військовослужбовців ВЧ НОМЕР_1 було здійснено надлишкові виплати грошових коштів. Дані випадки здійснення надлишкових виплат були зумовлені неналежним виконання функціональних обов`язків посадовими особами. Загальна сума надлишкових виплат військовослужбовцям складає 671323,86грн, чим було завдано матеріальних збитків на загальну суму 671323,86грн (з вищевказаної суми депоновано на рахунок Держказначейства - 233642,46грн). 
Відповідно до матеріалів службового розслідування не встановлено, що витяги з наказів відносно 47 військовослужбовцій військової частини НОМЕР_1 , по яких були здійснені надлишкові виплати грошових коштів, передавались через фінансово-економічну службу через службу діловодства, з проставленням відповідних відміток у реєстраційних формах, які веде служба діловодства, що є порушенням Інструкції з діловодства у Збройних Силах У країни, затвердженої Наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 31.01.2024 №40.
Крім цього, докази передачі витягів з наказів відносно 47 військовослужбовцій військової частини НОМЕР_1 , по яких було здійснено надлишкові виплати грошових коштів, до фінансово-економічної служби, в матеріалах службового розслідування та в матеріалах судової справи відсутні. 
Із наданих пояснень військовослужбовцями у ході проведеного службового розслідування, які дослідив і суд першої інстанції, слідує, що протягом періоду, що перевірявся, документи передавались до ВЧ НОМЕР_2 (фінансова частина) без фіксування дати отримання у відповідному журналі, який повинний вести відповідальні особи діловод ВЧ НОМЕР_1 .
Таким чином актом службового розслідування було встановлено, що частина витягів з наказів була передана без підспису працівника ФЕС  про ознайомлення та отримання, частина з несвоєчасним отриманням ФЕС, частина з відсутністю пункту у витягу наказу, а частина наказів/витягів відсутні.
Оскільки саме начальник штабу-заступник командира ВЧ НОМЕР_1 зобов`язаний  забезпечити підготовку проектів наказів, своєчасну їх передачу до об`єднаної фінансової служби, а також організовує перевірку відповідність розрахунково-платіжних відомостей на видачу грошового забезпечення та заробітної плати обліковим даним і штату військової частини перед виплатою, що не було зроблено позивачем, висновки службового розслідування про порушення позивачем приписів ст.59, ст. 69 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та п. 2.2. Положення є правильними.
Доводи скаржника про ненадання перевіряючими під час службового розслідувння та судом належної оцінки наказам уцілому, колегія суддів відхиляє, оскільки перевіряючими була надана оцінка додержання відповідальними особами нормативних актів зокрема неналежного контролю за організацію своєчасного й правильного доведення до підрозділів і служб наказів командира.
Крім того, не є спросованим факт відсутності доказів передачі наказів  до ФЕС, а отже надати оцінку достовірнсті твердженням позивача не є можливим.
Таким чином колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що службовим розслідуванням доведено факт неналежного контролю за організацію своєчасного й правильного доведення до підрозділів і служб наказів командира, що призвело до порушення вимог ст. 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (в частині обовязку начальника встановлювати у підрозділі такий внутрішній порядок, гарантував би неухильне виконання законів України і положень статутів них Сил України); ст. 69 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (в частині своєчасного й правильного доведення до підрозділів і служб усіх наказів командира, а також перевірку їх виконання; особисто доводити накази та перевіряти їх виконання); пункт 2.2. Положення “Про створення стільно фінансового господарства військової частини НОМЕР_2 та військової частини НОМЕР_3 ” затвердженого Наказом командира військової частини НОМЕР_2 №243 від 23.04.2023.
Відповідно, спірним наказом командира військової частини позивача правомірно та обґрунтовано притягнуто до дисциплінарної та до матеріальної відповідальності.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, підстави для скасування судового рішення відсутні.
Розподіл судових витрат не здійснюється у відповідності до норм ст. 139 КАС України.
Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2025 року в адміністративній справі №160/12562/25 - залишити без змін.
Постанова  набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак