КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД 	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2026 року м. Кропивницький Справа № 640/16095/20
провадження № 2-іс/340/274/25 
Кіровоградський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Петренко О.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу 
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Прайд-ХХІ", вул. Пилипа Орлика,1/15, офіс 9, м. Київ, 01024
до відповідача: Головного управління ДПС у місті Києві, вул. Шолуденка,33/19, м. Київ, 04116
про визнання протиправним та скасування рішення, 

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Прайд-ХХІ" звернулось з позовом до Окружного адміністративного суду м. Києва до Головного управління ДПС у місті Києві, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення №0132763308 від 05.03.2020.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.07.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику сторін) та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.
Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду Петренко О.С. від 24.03.2025 року справу №640/16095/20 прийнято до свого провадження та залишено вказаний позов без руху.
03.04.2025 на адресу суду від представника позивача надійшла заява на усунення недоліків.
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07.04.2025 прийнято адміністративну справу до провадження суддею Петренко О.С. та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Відповідачем подано відзив на позовну заяву, у якому зазначає, що оскаржуване рішення винесено правомірно, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають (а.с.65-70).
Дослідивши доводи заяв по суті сторін, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що відповідач, відповідно до ч.10 та п.2 ч.11 ст. 26 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", прийняв рішення №0132763308 від 05.03.2020 про застосування до ТОВ "Прайд-ХХІ" штрафних санкцій у розмірі 20 % від суми своєчасно не сплачених коштів, на підставі ч.13 ст.25 Закону №2464-VI.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням позивач звернувся до суду з зазначеним позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи суд зазначає наступне.
Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 1 ЗУ №2464-VI зазначено, що єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Відповідно до ч. 2 ст. 8 та ст. 12 ЗУ №2464-VI зазначено, що єдиний внесок не входить до системи оподаткування.
Завданнями центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, є забезпечення адміністрування єдиного внеску шляхом його збору, ведення обліку надходжень від його сплати та здійснення контролю за сплатою єдиного внеску.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, відповідно до покладених на нього завдань: аналізує та спільно з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування прогнозує надходження коштів від сплати єдиного внеску; забезпечує збір та ведення обліку надходжень від сплати єдиного внеску; здійснює контроль за додержанням законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, правильністю нарахування, обчислення, повнотою і своєчасністю сплати єдиного внеску; за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування встановлює форми, порядок прийняття та обробки звітності, зокрема в електронній формі, від платників щодо нарахування єдиного внеску у складі звітності з податку на доходи фізичних осіб (єдиного податку); формує та веде реєстр страхувальників Державного реєстру, здійснює заходи щодо забезпечення доступу до даних Державного реєстру відповідно до цього Закону; взаємодіє в установленому законодавством порядку з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, міністерствами, іншими центральними та місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами і організаціями, Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування; узагальнює практику застосування законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску; надає роз`яснення з питань застосування законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску; укладає з розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) договори про добровільну участь працюючих у них громадян України; здійснює інші функції, передбачені законодавством.
В свою чергу п. 1, 2, 4 ч. 2 ст. 6 ЗУ №2464-VI передбачено, що платник єдиного внеску зобов`язаний: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску; вести облік виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком, зберігати такі відомості в порядку, передбаченому законодавством; подавати звітність, у тому числі про основне місце роботи працівника, про нарахування єдиного внеску в розмірах, визначених відповідно до цього Закону, у складі звітності з податку на доходи фізичних осіб (єдиного податку) до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки та порядку, встановлені Податковим кодексом України. Форма, за якою подається звітність про нарахування єдиного внеску у складі звітності з податку на доходи фізичних осіб (єдиного податку), встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Згідно з п. 8 ст. 9 ЗУ №2464-VI зазначено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.
При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов`язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Винятком є випадки, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, встановлені абзацом першим цієї частини, або за результатами звірення платника з податковим органом за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті, або дорівнює їй.
Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі.
При цьому фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сум готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань.
Платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.
Крім того п. 1 ч. 10 ст. 9 ЗУ №2464-VI зазначено, що днем сплати єдиного внеску вважається у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки податкового органу або на єдиний рахунок - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на вказані рахунки.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 ЗУ №2464-VI зазначено, що недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена податковим органом у випадках, передбачених цим Законом.
Згідно з ч. 10, п. 2 ч. 11 ст. 25 ЗУ №2464-VI зазначено, що на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.
Податковим органом за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.
Аналіз наведених приписів законодавства свідчить що для підтвердження факту несплати єдиного внеску, необхідно встановити, що платник єдиного внеску не вчиняв дії, спрямовані на перерахування єдиного внеску до державного бюджету.
Здійснення помилки під час перерахування єдиного внеску до державного бюджету в строк, встановлений п. 1 ч. 2 ст. 6, п. 8 ст. 9 ЗУ № 2464, має кваліфікуватися як дія, хоча й помилкова. Відтак дії, які не містять ознак бездіяльності платника єдиного внеску при його сплаті, не можуть бути підставою для застосування штрафів, передбачених п. 11 ст. 25 ЗУ №2464-VI.
Помилкова сплата коштів на інший казначейський рахунок не є достатньою правовою підставою для висновку про несплату необхідної суми єдиного внеску у визначений вказаною нормою Закону строк, а відтак і для застосування на підставі п. 11 ст. 25 ЗУ №2464-VI штрафних (фінансових) санкцій.
Судом встановлено, що позивачем 15.09.2015 на підставі платіжного доручення №197 помилково проведено сплату єдиного соціального внеску, який зараховано на рахунок №37192201002655 відкритий в ГУ ДКСУ у м. Києві (а.с.17).
У зв`язку з технічною помилкою, 19.05.2020 ТОВ "Прайд-ХХІ" направлено заяву до ГУ ДФС у м. Києві про перенесення помилково сплачених коштів в сумі 26 326,28 грн. з рахунку №37192201002655, відкритого в ГУ ДКСУ у м. Києві на рахунок №UA06899998000355649201002655, відкритого в Казначействі України (а.с.18).
Листом від 05.06.2020 за №87675/10//26-15-33-09-11 ГУ ДПС у м. Києві повідомило позивача, що податковим органом сформовано висновок на перерахування помилково сплачених коштів по єдиному внеску №197-він від 12.07.2016 на загальну суму 26 362,28 грн. (а.с.25-26).
Суд констатує, що помилкова сплата коштів на інший казначейський рахунок не може бути розцінена, як невиконання платником єдиного внеску свого обов`язку з огляду на положення Бюджетного кодексу України, Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" від 5 квітня 2001 року № 2346-ІІІ.
Згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України зазначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Вказаної правової позиції дотримується колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, провівши системний аналіз законодавства, яким врегульовано спірні правовідносини, та яка використана у рішенні Колегії суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України від 02.12.2015 у справі № 21-3920а15.
Окрім цього, у постанові Верховного Суду від 21.02.2018 по справі № 813/1008/16 зазначено, що помилка при зазначенні невідповідного рахунку, не може слугувати підставою для застосування до позивача штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасне перерахування єдиного соціального внеску.
Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 29.01.2019 по справі №803/1039/17, від 30.10.2018 по справі №824/7/16-а.
Суд враховуючи наведені правові позиції Верховного Суду України та Верховного Суду та беручи до уваги зміст ч. 5 ст. 242 КАС України, зазначає, що вони підлягають застосуванню в рамках розгляду даної справи.
У ході розгляду справи суд надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору та здатні вплинути на результат вирішення спору. Інші доводи сторін висновки суду не спростовують.
Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відтак, суд дійшов висновку, що відповідач протиправно здійснило винесення оскаржуваного рішення, а тому воно підлягає скасуванню.
Розподіл судових витрат належить провести за правилами ст. 139 КАС України.
Керуючись ст. 241-246, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов – задовольнити. 
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у м. Києві №0132763308 від 05.03.2020 року.
Стягнути на користь ТОВ "Прайд-ХХІ" здійснені судові витрати на оплату судового збору в сумі 2102,00 гривень за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві. 

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст.255 КАС України.
Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного тексту. 

Суддя Кіровоградського 
окружного адміністративного суду О.С. ПЕТРЕНКО