Справа № 347/1970/22 
Провадження № 11-кп/4808/120/26 
Категорія ч. 3 ст. 309 КК України  
Головуючий у 1 інстанції  ОСОБА_1  
Суддя-доповідач  ОСОБА_2  

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 лютого 2026 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів Івано-Франківського апеляційного суду
в складі суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
з участю секретаря ОСОБА_6 ,
розглянувши у приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №12022091190000163 за апеляційною скаргою заступника керівника Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_7 на вирок Косівського районного суду Івано-Франківської області від 10 листопада 2025 року, згідно з яким
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нова Естонія Кримської області АРК, фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з базовою середньою освітою, одруженого, не працевлаштованого, депутатом не обирався, на утриманні має одну неповнолітню дитину, раніше не судимого,
визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 310, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 307, ч. 3 ст. 309 КК України та призначено йому покарання:
за ч. 1 ст. 310 КК України - 1 (один) рік обмеження волі, 
за ч. 1 ст. 309 КК України - 1 (один) рік обмеження волі,
за ч. 1 ст. 307 КК України - 4 (чотири) роки позбавлення волі,
за ч. 3 ст. 309 КК України - 5 (п`ять) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено ОСОБА_8 покарання - 5 (п?ять) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням встановивши йому іспитовий строк – 3 (три) роки з покладенням на нього обов`язків відповідно до вимог п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_10 

ВСТАНОВИЛА:

Суд першої інстанції встановив, що обвинувачений ОСОБА_8 вчинив незаконний посів та вирощування конопель у кількості від десяти до п`ятдесяти рослин, незаконне виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту в особливо великих розмірах, та незаконний збут психотропних речовин.
Кримінальні правопорушення вчинені за таких обставин.
Так, у невстановлених час, спосіб та місці, ОСОБА_8 придбав насіння конопель у кількості не менше 21 штуки та розуміючи, що це насіння конопель, не маючи встановленого законом дозволу на посів та вирощування конопель, приніс дане насіння до господарства за місцем проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 . Продовжуючи свою злочинну діяльність, направлену на умисний, незаконний посів та умисне, незаконне вирощування конопель, у невстановлений час ОСОБА_8 , знаходячись на території земельної ділянки на території господарства за місцем проживання, що за вказаною адресою, зробив ямки у землі. Після цього, у ямки в землі вніс насіння конопель, тим самим здійснив посів рослин конопель з метою їх вирощування. В подальшому, після того, як насіння конопель зійшло та почало проростати, ОСОБА_8 , шляхом застосування фізичної праці, обробляв землю, на якій зійшли рослини конопель, які поливав для їх кращого росту, общипував з метою вирощування у вигляді кущів. Тим самим, ОСОБА_8 своїми діями вчинив незаконне вирощування рослин конопель, не маючи встановленого законом дозволу на посів та вирощування конопель. 
20 вересня 2022 року під час проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці, розміщеній на території вказаного господарства, в часу з 16:08 години до 18:45 години, працівниками поліції у присутності ОСОБА_8 виявлено та вилучено 21 штуку рослин, які згідно висновку експерта від 27 вересня 2022 року є нарковмісними рослинами, та є рослинами роду Коноплі (Cannabis).
Таким чином, ОСОБА_8 вчинив незаконний посів та вирощування конопель у кількості від десяти до п`ятдесяти рослин, тобто вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 310 КК України.
Крім цього, ОСОБА_8 , перебуваючи на території господарства за місцем проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на земельній ділянці, розміщеній на території вказаного господарства, під час вчинення дій, пов`язаних із посівом та вирощуванням рослин конопель, здійснював общипування вирощуваних ним рослин конопель. Відірвані частини рослин конопель ОСОБА_8 подрібнив та переніс до підсобного приміщення у житловому будинку за вказаною адресою задля подальшого висушування, тим самим незаконно виготовив наркотичний засіб, обіг якого заборонено, канабіс, який в подальшому зберігав у приміщенні житлового будинку за вказаною адресою без мети збуту. 
20 вересня 2022 року, в період часу з 16 години 08 хвилин до 18 годин 45 хвилин, під час проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_1 , у підсобному приміщенні житлового будинку, працівниками поліції у присутності ОСОБА_8 виявлено та вилучено рослинну речовину, яка згідно висновків експертів від 06 жовтня 2022 року та 07 жовтня 2022 року є наркотичним засобом, обіг якого заборонено,канабісом. Кількість канабісу в перерахунку на суху речовину становить 26,2845 грама та 9,8146 грама відповідно. Загальна кількість канабіс в перерахунку на суху речовину становить 36,0991 грама.
Таким чином, ОСОБА_8 вчинив незаконне виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, тобто вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 309 КК України.
Крім того, ОСОБА_8 у невстановлений судом час замовив, для власного споживання без мети збуту, через мережу Інтернет психотропну речовину амфетамін, у невідомої особи, контакти якої у нього не збереглися, які отримав у вказаному невстановленою особою місці та в подальшому зберігав за місцем свого мешкання. 
20 вересня 2022 року, в період часу з 16 години 08 хвилин до 18 годин 45 хвилин, у ході проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_1 , у житловому будинку та підсобних приміщеннях, працівниками поліції у присутності ОСОБА_8 виявлено та вилучено 26 полімерних пакетів із замком Zip-Lock, які, згідно висновку експерта від 11 жовтня 2022 року, містять психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін в загальній кількості 29,3059 г, що згідно Таблиці 2 «Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, знаходяться у незаконному обігу», затвердженої Наказом МОЗ України від 01 серпня 2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», становить особливо великий розмір.
Таким чином, ОСОБА_8 вчинив незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту в особливо великих розмірах, тобто вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 309 КК України.
Також, 20 вересня 2022 року, у денну пору доби ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на збут психотропних речовин, діючи умисно з корисливих мотивів, повідомив ОСОБА_11 (щодо якого вирок Косівського районного суду Івано-Франківської області від 21 грудня 2023 року набрав законної сили 23 січня 2024 року), про місце зберігання полімерного пакету із замком Zip-Lock, з розфасованою в ньому психотропною речовиною, обіг якої обмежено - амфетамін за адресою: село Старі Кути вул. Потокова буд. 52 а, Косівського району, в гаражному навісі у пластмасовій ємності, та дозволив ОСОБА_11 (щодо якого вирок Косівського районного суду Івано-Франківської області від 21 грудня 2023 року набрав законної сили 23 січня 2024 року) взяти зазначену психотропну речовину.
У подальшому, 20 вересня 2022 року приблизно о 15:00 год., ОСОБА_11 (щодо якого вирок Косівського районного суду Івано-Франківської області від 21 грудня 2023 року набрав законної сили 23 січня 2024 року) будучи обізнаним про місце знаходження місця схову створеного ОСОБА_8 , зайшов на територію господарства за місцем проживання останнього, що за адресою: АДРЕСА_1 , де з пластикової ємності, яка знаходилась у гаражному навісі, забрав один із полімерних пакетів із замком Zip-Lock, в якому знаходилася згідно висновку експерта від 21 вересня 2022 року психотропна речовина обіг якої обмежено - амфетамін, в кількості 0,3342 г, при цьому залишивши ОСОБА_8 у місці зберігання психотропної речовини – амфетамін, грошові кошти у сумі 300 гривень. Таким чином, ОСОБА_8 , здійснив збут ОСОБА_11 (щодо якого вирок Косівського районного суду Івано-Франківської області від 21 грудня 2023 року набрав законної сили 23 січня 2024 року), психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетаміну, в кількості 0,3342 г.
Таким чином, ОСОБА_8 вчинив незаконний збут психотропних речовин, тобто вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 307 КК України.

Прокурор в апеляційній скарзі просить вирок суду першої інстанції скасувати та ухвалити новий, яким призначити покарання ОСОБА_8 :
за ч. 1 ст. 310 КК України - 1 (один) рік обмеження волі, 
за ч. 1 ст. 309 КК України - 1 (один) рік обмеження волі,
за ч. 1 ст. 307 КК України - 4 (чотири) роки позбавлення волі,
за ч. 3 ст. 309 КК України - 5 (п`ять) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено ОСОБА_8 покарання - 5 (п?ять) років позбавлення волі.
В решті вироку залишити без змін.
Вважає вирок суду першої інстанції таким, що підлягає скасуванню з підстав істотного порушення кримінального процесуального закону, закону України про кримінальну відповідальність, невідповідності призначеного покарання особі обвинуваченого та тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень внаслідок м`якості. 
Наголошує, що суд першої інстанції вимог закону не виконав та безпідставно звільнив обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.
Вказує, що при призначенні покарання Косівський суд визнав обставинами, які пом`якшують покарання, щире каяття, визнання вини у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину, а також те, що обвинувачений до кримінальної відповідальності притягається вперше. Натомість, наведені судом обставини, не давали підстав для застосування ст. 75 КК України.
Звертає увагу, що покарання, призначене обвинуваченому, не відповідає його особі та тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень внаслідок м`якості. Фактичні обставини вчинених кримінальних правопорушень свідчать про їх більшу суспільну небезпеку, а покарання не відповідає меті кримінального покарання, засадам застосування санкцій закону про кримінальну відповідальність та суспільним критеріям оцінки діяльності правоохоронних органів та суду. 
Вказує, що призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд послався на те, що ОСОБА_8 на обліку у лікарів психіатра та нарколога обвинувачений не перебуває, по місцю проживання характеризується позитивно, одружений, разом із дружиною виховують двоє дітей, одна дитина є неповнолітньою, займається волонтерською діяльністю для підтримки ЗСУ, раніше несудимий, має добрі соціальні зв`язки, щиро розкаявся. Однак наведені обставини не давали підстав для звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням. 
Також наголошує, що судом не враховано суспільної небезпеки вчиненого злочину, яка визначається, насамперед, поширенням та згубним впливом наркоманії на свідомість людей, їх мораль та спосіб життя, що призводить до поступового занепаду, деградації особистості, наркоманії та незаконному обігу наркотичних засобів притаманний надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлений тяжкими наслідками не лише для здоров`я конкретної особи, а для здоров`я населення, економіки та суспільства в цілому. 

Під час апеляційного розгляду:
- обвинувачений ОСОБА_8 та захисник ОСОБА_10 в судовому засіданні заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора;
- прокурор підтримав вимоги апеляційної скарги і просив задовольнити апеляційну скаргу.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, суд апеляційної інстанції вважає, що їх необхідно задовольнити частково, з наступних підстав.
Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Прокурор оскаржує вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання, тому суд апеляційної інстанції перевіряє оскаржений вирок в цій частині. 
Згідно з ст. 3 Конституції України «Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю».
У ст. 17 Закону від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі - Суд) передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».
У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Частинами 1 та 2 ст. 65 КК України визначено, що суд призначає покарання:
1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу;
2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу;
3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Суд апеляційної інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора, дійшов висновку, що суд першої інстанції не дотримався вказаних вище вимог закону при визначенні ОСОБА_8 покарання та ним було належним чином не враховано всі обставини кримінального провадження. 
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є різної тяжкості, врахував, що ОСОБА_8 на обліку у лікарів психіатра та нарколога обвинувачений не перебуває, по місцю проживання ОСОБА_8 характеризується позитивно, одружений, разом із дружиною виховують двоє дітей, одна дитина є неповнолітньою, займається волонтерською діяльністю для підтримки ЗСУ. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, ОСОБА_8 проживає разом із сім`єю в АДРЕСА_1 .
Обставинами, що пом`якшують покарання, передбаченими ст. 66 КК України, суд визнав щире каяття, визнання вини у вчиненому, та активне сприяння розкриттю злочину, а також враховує, що обвинувачений до кримінальної відповідальності притягається вперше.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.
Суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_8 покарання в межах санкції статей інкримінованих йому злочинів, а саме: за ч. 1 ст. 310 КК України – 1 (один) рік обмеження волі, за ч. 1 ст. 309 КК України – 1 (один) рік обмеження волі, за ч. 1 ст. 307 КК України - 4 (чотири) роки позбавлення волі, за ч. 3 ст. 309 КК України – 5 (п`ять) років позбавлення волі. Остаточне покарання призначив на підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі на строк 5 років.
Також суд врахувавши, що обвинувачений ОСОБА_8 раніше не судимий, має добрі соціальні зв`язки, щиро розкаявся, врахувавши позицію прокурора, який вважав, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбування покарання і просив призначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі, і на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання встановивши іспитовий строк 3 роки дійшов до висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 без відбування реального покарання у вигляді позбавлення волі, та застосування до нього ст. 75 КК України, тобто - звільнення від відбування покарання з випробуванням з покладенням на обвинуваченого ОСОБА_8 обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.
Проте колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції, як призначення остаточного покарання із застосуванням ст. 75 КК України, не погоджується.
Суд апеляційної інстанції вважає, що, суд першої інстанції, не в повній мірі дотримався вимог ст. 370 КПК України в частині застосування до обвинуваченого  ОСОБА_8 положень ст. 75 КК України.
Так, суд першої інстанції достатньою мірою не врахував ступінь тяжкості вчинених  ОСОБА_8 злочинів, не врахував суспільної небезпеки вчиненого злочину, яка визначається, насамперед, поширенням та згубним впливом наркоманії на свідомість людей, їх мораль та спосіб життя, що призводить до поступового занепаду, деградації особистості. Наркоманії та незаконному обігу наркотичних засобів притаманний надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлений тяжкими наслідками не лише для здоров`я конкретної особи, а для здоров`я населення, економіки та суспільства в цілому. 
Також судом першої інстанції не в повній мірі враховано кількість наркотичних речовин, що вилучені у обвинуваченого.
Крім того колегія суддів вважає, що хоч і судом першої інстанції взято до уваги обставини, які пом`якшують покарання, щире каяття, вперше вчинення кримінальних правопорушень та те що ОСОБА_8 визнав вину у вчиненому та активно сприяв розкриттю злочинів, проте наведені обставини не давали суду підстав для звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку про можливість виправлення обвинуваченого із застосуванням ст. 75 КК, виходячи із ступеня тяжкості і кількості вчинених злочинів, встановлених судом обставин справи та особи винного, унаслідок чого порушив вимоги статті 370 КПК. 
У зв`язку з цим суд апеляційної інстанції вважає застосування щодо ОСОБА_8 положень ст. 75 КК неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, оскільки таке рішення не сприяє меті виправлення винного та попередження вчинення нових злочинів як самим засудженим, так і іншими особами. 
Згідно з ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, крім іншого, є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 420 КПК України необхідність застосування більш суворого покарання є однією із підстав для скасування судом апеляційної інстанції вироку суду першої інстанції та ухвалення свого вироку.
На підставі наведеного, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що вирок суду в частині призначення обвинуваченому покарання необхідно скасувати з постановленням в цій частині нового вироку.
Враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставини їх вчинення, дані особи обвинуваченого ОСОБА_8 , який на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, по місцю проживання ОСОБА_8 характеризується позитивно, одружений, разом із дружиною виховують двоє дітей, одна дитина є неповнолітньою, займається волонтерською діяльністю для підтримки ЗСУ, проживає разом із сім`єю в АДРЕСА_1 , колегія суддів вважає за необхідне скасувати вирок суду в частині призначеного  ОСОБА_8 судом першої інстанції покарання із застосуванням положень ст. 75 КК та постановити новий вирок, яким призначити покарання ОСОБА_8 :
за ч. 1 ст. 310 КК України - 1 (один) рік обмеження волі, 
за ч. 1 ст. 309 КК України - 1 (один) рік обмеження волі,
за ч. 1 ст. 307 КК України - 4 (чотири) роки позбавлення волі,
за ч. 3 ст. 309 КК України - 5 (п`ять) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено ОСОБА_8 покарання - 5 (п?ять) років позбавлення волі.
Саме таке покарання, на думку колегії суддів, відповідатиме загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_8 та попередження вчинення нових злочинів як ним, так і іншими громадянами, у зв`язку із чим апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення, а вирок суду першої інстанції - скасувати в частині призначеного обвинуваченому покарання, з постановленням в цій частині нового вироку. 

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 374, 405, 407, 414, 420 КПК України,

УХВАЛИЛА:

 
Апеляційну скаргу заступника керівника Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_7 - задовольнити.
Вирок Косівського районного суду Івано-Франківської області від 10 листопада 2025 року щодо ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 310, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 307, ч. 3 ст. 309 КК України в частині призначення покарання та звільнення від нього - скасувати та ухвалити в цій частині новий вирок.
Визнати ОСОБА_8 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 310, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 307, ч. 3 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання:
за ч. 1 ст. 310 КК України - 1 (один) рік обмеження волі, 
за ч. 1 ст. 309 КК України - 1 (один) рік обмеження волі,
за ч. 1 ст. 307 КК України - 4 (чотири) роки позбавлення волі,
за ч. 3 ст. 309 КК України - 5 (п`ять) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання - 5 (п?ять) років позбавлення волі.
В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.
Цей вирок набирає законної сили з моменту його проголошення.
Вирок може бути оскаржений до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді          ОСОБА_3 

ОСОБА_4 

ОСОБА_5