Справа № 362/2756/22
Провадження № 2/362/93/26
Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
(з а о ч н е)
21 січня 2026 року
Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого – судді Марчука О.Л.,
при секретарі – Неділько А.С.,
за участі представника позивача – Слісаренко Л.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 у місті Василькові Обухівського району Київської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулося до суду з позовом в якому просив стягнути з відповідачів солідарно на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 1 511 858 гривень 67 копійок.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 08.08.2008 року між ним і відповідачкою ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 5-08Ф/65 відповідно до якого він надав останній кредит в сумі 104 000 гривень 00 копійок на строк до 04 серпня 2028 року зі сплатою відсотків.
Також, 08.08.2008 року між ним і відповідачкою ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 5-08Ф/65_Р, відповідно до якого остання як поручитель зобов`язалася відповідати перед кредитором по зобов`язаннях ОСОБА_1 , що виникли за кредитним договором № 5-08Ф/65 від 08.08.2008 року (т.с. 1, а.с. 192 – 199).
Представник відповідачки ОСОБА_1 , яка була повідомлена належним чином в порядку визначеному відповідно до статей 128 і 130 ЦПК України, шляхом отримання судової повістки про виклик за офіційною адресою електронної пошти адвоката через систему «Електронний суд», не повідомила суд про причини свого неприбуття (т.с. 2, а.с. 26).
Одночасно, слід врахувати, що відповідно до частини п`ятої статті 130 ЦПК України, вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.
Враховуючи, що судова повістка про виклик яку було надіслано відповідачці  ОСОБА_2 за адресою реєстрації місця її проживання повернуто до суду з відміткою листоноші «адресат відсутній за вказаною адресою», керуючись ч. 4 ст. 130 ЦПК України суд вважає, що відповідачка  ОСОБА_2 належним чином повідомлена про розгляд справи (т.с. 1 а.с. 208, т.с. 2 а.с. 25, 28).
Оскільки, обидва відповідачі не з`явилися в судове засідання без поважних причин, не подали відзив та представник позивача не заперечив проти вирішення справи в заочному порядку, на підставі статті 280 ЦПК України, суд ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у відсутності відповідачів.
Вислухавши вступне слово представника позивача та дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.
08.08.2008 року між ВАТ АТ «Укргазбанк» і ОСОБА_4  укладено кредитний договір № 5-08Ф/65 за яким товариство надало останній кредит в сумі 104 000 гривень 00 копійок на строк до 04 серпня 2028 року зі сплатою відсотків, а також додаткові угоди до нього № 1 від 22.08.2011 року і № 2 від 15.06.2012 року (т.с. 1, а.с. 10 – 13, 14 – 15, 16 – 21, 22 – 25, 26).
Також, 08.08.2008 року між ВАТ АТ «Укргазбанк» і відповідачкою ОСОБА_2 укладено договір поруки № 5-08Ф/65_Р, а також додаткову угоду № 1 від 22.08.2011 року, відповідно до яких остання як поручитель зобов`язалася відповідати перед кредитором по зобов`язаннях ОСОБА_1 , що виникли за кредитним договором № 5-08Ф/65 від 08.08.2008 року (т.с. 1, а.с. 49 – 50, 51).
Внаслідок укладення шлюбу ОСОБА_4 змінила своє прізвище на ОСОБА_5 , що відображено у штампі паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 (т.с. 1, а.с. 56 – 57).
Факт отримання відповідачкою ОСОБА_1 кредитних коштів та користування ними підтверджується відомостями виписки по рахунку клієнта за період з 08.08.2008 року по 23.02.2022 року (т.с. 1, а.с. 32 – 43, 44 – 45).
З наданого позивачем на підтвердження своїх вимог розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 22.02.2022 року відповідачі мають заборгованість за кредитним договором на загальну суму 1 511 858 гривень 67 копійок (т.с. 1, а.с. 27 – 30).
Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За нормами статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частини 1 і 2).
Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, у такій самій кількості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу; якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (стаття 1050 ЦК України).
Положення статті 625 ЦК України передбачають, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу.
Як зазначено в частинах 1, 2 статті 554 Цивільного Кодексу України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Зокрема, із наданих позивачем виписок по рахунку позичальника за період часу з 23.02.2022 року по 20.11.2025 року та станом на 18.09.2025 року вбачається, що відповідачкою ОСОБА_1 здійснено погашення заборгованість за кредитним договором на загальну суму 1 511 858 гривень 67 копійок (т.с. 2, а.с. 19, 20).
При цьому, представник позивача в судовому засіданні підтвердила обставини погашення відповідачем кредитної заборгованості в повному обсязі.
Тобто, під час розгляду справи в судовому засіданні встановлено, що позичальником виконано зобов`язання перед позивачем за вказаним кредитним договором.
Отже, станом на дату винесення даного рішення суду, у відповідачів відсутня заборгованість за кредитними зобов`язаннями перед позивачем.
Як наслідок, відсутні підстави для стягнення кредитної заборгованості, якої не існує.
Таким чином, у зв`язку із добровільною сплатою позичальником на користь позивача суми грошових коштів кредитної заборгованості яку за позовом просив стягнути позивач та відсутністю кредитної заборгованості, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для повторного стягнення із відповідачів на користь позивача зазначеної суми грошових коштів.
За таких обставин, позов є безпідставним і необґрунтованим та не підлягає задоволенню.
Одночасно, на підставі пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із відмовою в позові, судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору слід покласти на позивача (т.с. 1, а.с. 9).
На підставі викладеного, керуючись статтями 514, 526, 554, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України, статтями 1 – 13, 19, 23, 27, 34, 76 – 83, 89, 92, 95, 133, 141, 258, 259, 263 – 265, 273 – 279 ЦПК України,
В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні цивільного позову Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий 

Дата складення повного рішення суду – 30 січня 2026 року.