Справа №750/13664/25
Провадження №3/750/49/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2026 року Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:    головуючого – судді - Самусь Л.В.,
за участю секретаря - Бублик Т.М.,
розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , - за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

в с т а н о в и в:

23.09.2025 року о 15:24 год. ОСОБА_1 в м. Чернігові по пр. Миру, 10-А, керував транспортним засобом Nissan Micra, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість; від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі ЧОПНЛ у лікаря-нарколога відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, тобто скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП. 
В судові засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом направлення йому рекомендованих листів 07.10.2025, 31.10.2025 та 11.12.2025 за адресою місця проживання, зазначеною ним у протоколі, про виклик в судові засідання, призначені на 31.10.2025 о 09:40 год., 11.12.2025 о 10:20 год. та 08.01.2026 о 09:00 год., відповідно, які були отримані, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень. Жодних заяв та клопотань, щодо відкладення розгляду справи від особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, до суду не надійшло.
20.10.2025 на електронну адресу суду надійшла заява адвоката Гапича Ю.Л. про залучення його до участі в справі в якості представника ОСОБА_1 та надання йому доступу до електронної справи, яка була задоволена судом. 10.11.2025 на електронну адресу суду від адвоката Гапича Ю.Л. надійшли додаткові пояснення у справі, в яких зокрема останнім зазначено, що ОСОБА_1 перебуває на службі і має обмежену можливість прибуття на судове засідання, а для представника присутність у засіданні ускладнена відстанню і фінансовими затратами на дорогу (Київська область), тому в разі неявки просить провести судове засідання без їх участі за наявними матеріалами в справі. 30.12.2025 на електронну адресу суду від адвоката Гапича Ю.Л. надійшла заява про розгляд справи, призначеної на 08.01.2026 о 09:00 год., без участі ОСОБА_1 та його захисника за наявними матеріалами справи.
Вирішуючи питання щодо можливості проведення судового розгляду за відсутності ОСОБА_1 та його захисника, суд виходить з того, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на особисту участь у розгляді її справи, встановлене частиною першою статті 268 КУпАП, не є абсолютним.
Відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення має корелюватися із завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, серед яких у відповідності до ст. 245 КУпАП є своєчасне з`ясування обставин справи та вирішення її у точній відповідності з законом, тобто таке відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення не має перешкоджати розгляду справи із збереженням можливості притягнення особи до адміністративної відповідальності в межах строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, у випадку встановлення наявності складу адміністративного правопорушення в діях такої особи.
За змістом ст. 268 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП можуть розглядатися за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Судом були створені всі належні процесуальні можливості для реалізації ОСОБА_1 права на захист, оскільки останній надавався час на запрошення захисника для представлення власних інтересів в суді, чим та і скористався. Крім того, захисник Гапич Ю.Л. був ознайомлений з матеріалами справи. 
Відтак, з метою дотримання необхідного балансу між забезпеченням права особи на участь у розгляді справи та самим розглядом справи з дотриманням як строків розгляду справи судом, так і строку можливого притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника – адвоката Гапича Ю.Л., враховуючи відповідну заяву того, надану суду. 
Так, відповідно до вимог, викладених у ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, обставини адміністративного правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності.
Згідно до ч.1 ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Розділом 2 Правил дорожнього руху передбачено обов`язки та права водіїв механічних транспортних засобів, так відповідно до п. 2.5 вказаних Правил водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його скоєнні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Так, не дивлячись на заперечення захисником Гапичем Ю.Л. вини ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення, вина того у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, доведена наданими та перевіреними у судовому засіданні доказами та дослідженими матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №462743 від 23.09.2025, де інспектором викладені обставини цього правопорушення; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23.09.2025, відповідно до якого зазначено про виявлені у результаті огляду поліцейським, ознак сп`яніння: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість, від огляду відмовився; розпискою ОСОБА_1 від 23.09.2025; рапортом інспектора взводу №1 роти №1 БУПП в Чернігівській області ДПП лейтенанта поліції Леоніда Потебні від 23.09.2025; відеозаписом до протоколу серії ЕПР1 №462743 від 23.09.2025, який було досліджено в судовому засіданні.
Всі вищезазначені докази повністю узгоджуються між собою і не містять будь-яких суперечностей.
Разом з тим, вище приведений аналіз доказів по справі змушує суд критично віднестись до пояснень захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки, зазначене ним у письмових поясненнях, об`єктивно нічим не підтверджується. 
Більш того, з письмових додаткових пояснень у справі, які надійшли на адресу суду від адвоката Гапича Ю.Л., слідує, що такі зводяться лише до того, що у ОСОБА_1 вже була схожа ситуація з працівниками поліції, і апеляційним судом було закрито провадження у справі, далі цитується рішення апеляційного суду у справі №750/12977/25, а тоді захисником зазначено, що на час складання протоколу №462743 від 18.09.2025, ОСОБА_1 мав лише складений і не скасований адміністративний протокол від 10.09.2025 №449721, з подібною ситуацією, коли була спроба притягнути до відповідальності, тоді як в цих обох ситуаціях ОСОБА_1 не перебував в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, відповідно дотримуючись правил дорожнього руху, перебуваючи мобілізованим на службі, повністю заперечив звинувачення, що йому висувались, відмовився від підпису протоколу на підставі того, що були відсутні ознаки, що вказували на наркотичне сп`яніння. 
Об`єктивні докази, які б спростовували вину ОСОБА_1 суду надані не були.
Слід зазначити, що пункт 1.3 ПДР зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР України, передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.
Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року, та регулюється «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року.
Відповідно до п.4 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі – Інструкція), ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є:  наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота), тобто порушення координації рухів;  порушення мови;  виражене тремтіння пальців рук;  різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;  поведінка, що не відповідає обстановці;  звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;  сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;  почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Відповідно до пункту 5 розділу ІІ Інструкції перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. З пункту 6 розділу ІІ Інструкції слідує, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків, в якості яких не можуть бути залучені поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.
Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.
У разі незгоди водія на проведення зазначеного огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Відповідно до пункту 9 розділу ІІ Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Згідно до пункту 7 розділу ІІІ Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.
Як слідує з переглянутого відеозапису з нагрудних камер поліцейських батальйону патрульної поліції в Чернігівській області ДПП, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, останніми було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 . В ході спілкування поліцейських з водієм у таких виникла підозра про перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння, та названі тому ознаки такого сп`яніння, які ним було виявлено, а саме: звужені зіниці, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість, та запропоновано водію пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння в медичному закладі у лікаря-нарколога. ОСОБА_1 не погоджується з доводами працівника поліції, зазначає, що не вживає наркотичні речовини, що зіниці реагують на світло, а пальці тремтять, бо він спав лише 4 години. Навіть вказує, що у нього відмова. Потім учасники спілкування довго сперечаються, ОСОБА_1 вказує, що у нього немає ознак. Поліцейський неодноразово повторює ОСОБА_1 виявлені у нього ознаки наркотичного сп`яніння, роз`яснює про відповідальність в разі відмови від огляду, ОСОБА_1 зазначає, що поліцейський не лікар і напарниця вказує, що так тому і пропонується пройти огляд в медичному закладі у лікаря.  ОСОБА_1 ще раз називаються виявлені у нього ознаки наркотичного сп`яніння і висувається вимога про проходження огляду у встановленому законом порядку, однак останній, перебуваючи в автомобілі з прочиненим вікном, спілкуючись з кимось по телефону, вказує, що поки не пройде суд по першому протоколу поліцейські не вправі від нього вимагати проходження огляду. Потім на місце події прибуває жінка, яка вказує, що це її авто і чоловік, свариться з поліцейськими. Поліцейський ще раз називає ОСОБА_1 ознаки сп`яніння, висуває пропозицію на проходження огляду, на що ОСОБА_1 вказує на статтю 63 Конституції України. Такі дії поліцейським були розцінені як ухилення від проходження огляду, роз`яснено права ОСОБА_1 та складено протокол. На питання поліцейського чого ОСОБА_1 не хоче проти огляд, останній зазначає, що не збирається цього робити.
Отже, жодних підстав з яких би вбачалось, що працівники поліції якось чинили тиск на водія та вчиняли неправомірні дії по відношенню до нього для відмови того у проходженні огляду на стан сп`яніння, у суду немає.
При цьому, мотиви відмови водія від виконання вимоги поліцейських у відповідності до п.2.5 ПДР правового значення не мають. Наслідком такої відмови є складення відносно водія протоколу про адміністративну відповідальність, передбачену ч.1ст.130 КУпАП.
Дані, що містяться у зазначених джерелах доказів, повністю відповідають фактичним обставинам справи та вказують на вину ОСОБА_1 у порушенні вищезазначених вимог ПДР України та при складанні зазначених адміністративних матеріалів працівниками поліції не було допущено неповноту чи необ`єктивність в оцінюванні дій правопорушника.
Крім того, ОСОБА_1 отримував посвідчення водія, а відтак знання ним положень ПДР України презуміюється і при реалізації свого права на керування автомобілем, він повинен був виконати додаткові обов`язки, що визначені п. 2.5 ПДР України. Проте, водій ОСОБА_1 усвідомлено, чітко та однозначно відмовився виконувати вимоги п. 2.5 ПДР.
Факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння за своїм правовим змістом є правопорушенням, а не процесуальною дією, яка дозволяє виявити волевиявлення особи, яка підозрюється у керуванні транспортним засобом у стані сп`янінням щодо її бажання проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку.
Стосовно доводів захисника у письмових поясненнях про те, що у ОСОБА_1 не було ознак наркотичного сп`яніння, такі також судом визнаються неспроможними, оскільки вказане не спростовує вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, так як протокол щодо нього складений за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, пропозицію про проходження якого поліцейським було висунуто відповідно до вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» з зазначенням трьох ознак сп`яніння, що підтверджено відеозаписом, долученим до протоколу. Оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що стверджується зібраними матеріалами у справі, в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за порушення пункту 2.5 ПДР України, сам факт відмови від проходження огляду тягне за собою відповідальність за цією статтею, при цьому не має значення чи перебував водій у стані сп`яніння чи ні.
Суд вказує, що вирішення наявності чи відсутності у водія ознак наркотичного сп`яніння відноситься до виключної компетенції поліцейського, який керуючись загальносуспільними нормами зовнішнього вигляду особи, яка не перебуває в стані наркотичного сп`яніння, на власний розсуд визначає наявність чи відсутність ознак наркотичного сп`яніння.
В той же час, підтвердити або спростувати наявність відповідного стану сп`яніння можливо лише шляхом проходження відповідного огляду на стан сп`яніння, від чого ОСОБА_1 відмовився, хоча згідно п. 2.5 ПДР України зобов`язаний був на вимогу поліцейського, в якого виникли припущення щодо перебування водія в стані сп`яніння, пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення його дійсного стану.
Отже, об`єктивні докази, які б спростовували вину ОСОБА_1 , суду надані не були.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена наданими та перевіреними у судовому засіданні доказами.
Вирішуючи питання щодо накладення адміністративного стягнення, враховуються характер вчиненого правопорушення, дані особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, в зв`язку з чим є підстави для накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, що необхідно для виховання вищезазначеної особи, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як нею, так і іншими особами. 
Відповідно до п.12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1, 7, 9, 23, 33, 283, 284 п. 1, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення

п о с т а н о в и в:
Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП і накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 
Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови – не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду.

Суддя Л.В. Самусь