ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2026 року	справа № 380/13642/25	

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Грень Н.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії,
у с т а н о в и в:
до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ), в якій позивач просив:
- Визнати протиправними дії НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 надбавки за кваліфікацію за період з липня 2012 року по лютий 2018 року, у розмірі 50 відсотків від законодавчо встановленого розміру
- Зобов`язати НОМЕР_1 прикордонний загін (військова частина НОМЕР_2 ) провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 надбавку за кваліфікацію з липня 2012 року по січень 2015 року відповідно присвоєного класу « 1» у розмірі 8 відсотків посадового окладу та з січня 2015 року по лютий 2018 року надбавку за кваліфікацію відповідно присвоєного класу «майстер» у розмірі 11 відсотків посадового окладу визначеного у додатку № 25 до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу», з урахуванням раніше виплачених сум;
- Визнати протиправними дії НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 винагороди за тривалість безперервної 15 річної та 20 річної календарної військової служби у розмірі 50 відсотків від встановленого розміру;
- Зобов`язати НОМЕР_1 прикордонний загін (військова частина НОМЕР_2 ) перерахувати та виплатити ОСОБА_1 винагороду за тривалість безперервної військової служби за 15 років у розмірі 1 розмір посадового окладу та окладу за військовим званням та винагороду за тривалість безперервної військової служби за 20 років у розмірі 1,5 розміри посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням раніше виплачених сум. 
В обґрунтування позову зазначає, що з червня 2008 року у відповідача існував обов`язок, зокрема щодо виплати позивачеві додаткових видів грошового забезпечення, у тому числі надбавки за кваліфікацію та винагороди за тривалість безперервної військової служби у розмірах встановлених додатками 25-28 до Постанови № 1294 та п.п. 3.13.1 п. 3.13 та п.п. 3.25.1 п. 3.25 розділу ІІІ Інструкції № 425, а не у розмірі 50 відсотків від установленого розміру у Додатках до постанови Кабінету Міністрів України № 1294 від 07.11.2007. Однак, відповідач всупереч вищезазначеним нормам права виплату позивачеві додаткових видів грошового забезпечення, а саме надбавки за кваліфікацію та винагороди за тривалість безперервної військової служби здійснював у розмірі 50% від розміру встановленого постановою Кабінету Міністрів України № 1294 від 07.11.2007, що підтверджується інформацією наявною в архівних відомостях особистих карток грошового забезпечення ОСОБА_2 за 2008-2016 роки. За таких обставин, у період з червня 2008 року по грудень 2012 року включно надбавка за кваліфікацію повинна була виплачуватися у розмірі 5 відсотків посадового окладу за клас “2”, з грудня 2012 року по листопад 2014 року та з жовтня 2015 року по листопад 2016 року у розмірі 8 відсотків посадового окладу за клас « 1», а також винагорода за 15 років безперервної військової служби у розмірі одного посадового окладу і окладу за військовим званням, винагорода за 20 років безперервної військової служби у розмірі 1,5 розміри посадового окладу і окладу за військовим званням.
Ухвалою від 09.07.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами.
На адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. №63653 від 05.08.2025). В обґрунтування зазначив, що винагорода не входила до структури і складу грошового забезпечення військовослужбовців, з якого нараховувалась грошова допомога на оздоровлення. Вказує, що наказами Адміністрації Державної прикордонної служби України передбачений максимальний розмір виплати надбавки за кваліфікацію у розмірі 50% від розміру встановленого в додатку 25 до Постанови №1294 від 07.11.2007 року. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
Дослідивши наявні у справі докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив таке.
Згідно з Витягом з Наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 11.04.2025 №132-ОС виключено із списків особового складу та всіх видів забезпечення полковника ОСОБА_1 з 11 квітня 2025 року.
Згідно з інформації відображеній в архівних відомостях особистих карток грошового забезпечення за 2012-2025 роки, ОСОБА_1 проходив військову службу та перебував на грошовому забезпеченні у період:
- з липня 2012 року до грудня 2019 року - в НОМЕР_1 прикордонному загоні (військова частина НОМЕР_2 );
- з січня 2020 року до часу звільнення з військової служби у квітні 2025 року у ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_3 ).
Згідно з інформацією наявною в архівних відомостях карток грошового забезпечення за 2012 – 2018 роки, під час проходження військової служби ОСОБА_1 проводились нарахування та виплати додаткових видів грошового забезпечення:
- у період з липня 2012 року по лютий 2018 року включно надбавки за кваліфікацію у розмірі 50% від законодавчо встановленого розміру;
- у серпні 2012 року виплачувалася винагорода за тривалість безперервної 15-ти річної календарної військової служби у розмірі 655,00 грн, що становить 50% від розміру встановленого постановою Кабінету Міністрів України № 1294 від 07.11.2007 (1 розмір посадового окладу та окладу за військовим званням);
- у липні 2017 року виплачувалася винагорода за тривалість безперервної 20-ти річної календарної військової служби у розмірі 986,25 грн, що становить 50% від розміру встановленого постановою Кабінету Міністрів України № 1294 від 07.11.2007 (1,5 посадових оклади та оклади за військовим званням).
Не погодившись із такими діями, позивач звернувся із позовом до суду.
При вирішенні спору суд керувався таким.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 4 ст. 2 Закону України від 25.03.1992 № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (у редакції чинні на момент виникнення спірних правовідносин; далі - Закон № 2232-XII) порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до абзацу першого ч.1 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-XII від 20.12.1991 року (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі - Закон №2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Абзацом другим ч.4 ст.9 Закону №2011-XII встановлено, що порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Згідно з частинами другою та третьою ст..9 Закону №2011-XII до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Відповідно до абзацу першого ч.4 ст.9 Закону №2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Відповідно до п.1 постанови Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 07.11.2007 року №1294 (була чинна на час виникнення спірних правовідносин; далі – Постанова №1294), грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Постановою № 294 затверджено, зокрема, додаткові види грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу в розмірах, які знайшли відображення в додатках 25-28 до цієї постанови, у тому числі: надбавка за кваліфікацію; винагорода за тривалість безперервної військової служби.
Відповідно до п.2 Постанови № 1294 виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством інфраструктури, Державною службою з надзвичайних ситуацій, Службою безпеки, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Управлінням державної охорони, Службою зовнішньої розвідки, Державною пенітенціарною службою, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи).
Пунктом 11 Постанови №1294 надано вказівку Міністерству праці та соціальної політики, Міністерству фінансів, іншим державним органам упорядкувати у тримісячний строк перелік і розміри виплати додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу.
Наведені приписи дають підстави вважати, що Кабінет Міністрів України делегував, зокрема, Адміністрації Державної прикордонної служби України упорядкувати перелік, розміри та порядок виплати додаткового грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу.
Одночасно, у п.7 Постанови № 1294 зазначено, що до упорядкування додаткових видів грошового забезпечення, визначених згідно з додатками 25-28, їх виплата провадиться в межах затвердженого фонду грошового забезпечення в обсязі до 50 відсотків установленого згідно із зазначеними додатками розміру, крім щомісячних виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу льотного та наземного складу авіації, плаваючого складу, військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, які виконують водолазні роботи, проходять службу в аеромобільних військах та частинах спеціального призначення, та виплати одноразової винагороди військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, які знешкоджують вибухові предмети.
З аналізу наведених норм слідує, що до моменту упорядкування переліку, розмірів та порядку виплати додаткового грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, такі виплати провадиться в межах затвердженого фонду грошового забезпечення в обсязі до 50 відсотків установленого розміру.
Як встановлено судом і не заперечується відповідачем, позивачу в період з липня 2012 по лютий 2018 та у липні 2017 виплачувалась надбавка за кваліфікацію в розмірі 50% від законодавчо встановленого розміру.
20.05.2008 року на виконання п.2 Постанови №1294 наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України №425 затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення Державної прикордонної служби України, яка набрала чинності 29.06.2008 (чинна на момент виникнення спірних правовідносин; далі - Інструкція № 425).
У розділі ІІІ цієї Інструкції визначено порядок, умови та розміри виплати додаткових видів грошового забезпечення.
Відповідно до підпункту 3.13.1 п.3.13 розділу ІІІ цієї Інструкції особам офіцерського складу (крім військових льотчиків і штурманів, військових льотчиків і штурманів інструкторського складу), особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, які мають клас, присвоєний у встановленому порядку, виплачується надбавка в таких розмірах: 2-й клас - 5 відсотків посадового окладу; 1-й клас - 8 відсотків посадового окладу; клас майстра - 11 відсотків посадового окладу;
Отже, наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 20.05.2008 року №425 упорядковано додаткові види грошового забезпечення, визначені згідно з додатками 25-28 до Постанови № 1294.
Як наслідок, з 29.06.2008, дати набрання законної сили Інструкції № 425, виплата додаткових видів грошового забезпечення, визначених згідно з додатками 25-28 до Постанови № 1294, в тому числі і надбавки за кваліфікацію виплачується у розмірах встановлених Інструкцією №425.
Застосування вищезгаданих правових норм у наведений спосіб відповідає висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 31.01.2018 року у справі №808/8403/13-а, а тому суд відповідно до вимог ч. 5 ст. 242 КАС України враховує такий висновок при вирішенні даної справи.
Таким чином у відповідача існував обов`язок щодо виплати позивачеві надбавки за кваліфікацію у розмірі, установленому у додатках 25-28 до Постанови № 1294 та підпункту 3.13.1 пункту 3.13 розділу ІІІ Інструкції № 425, а не у розмірі 50 відсотків від установленого розміру у додатках до Постанови № 1294 від 07.11.2007 року.
Однак, відповідач всупереч вищезазначеним нормам права виплату позивачеві надбавки за кваліфікацію здійснював у розмірі 50% від розміру установленого Постановою № 1294, що свідчить про протиправність його дій та є підставою для задоволення позовних вимог у вказаній частині.
З приводу позовних вимог про нарахування і виплату відповідачу з урахуванням виплачених сум винагороди за тривалість безперервної 15-ти річної та 20-ти річної календарної військової служби, суд зазначає таке.
Відповідно до підп.3.25.1 п.3.25 розділу ІІІ Інструкції №425 військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) залежно від тривалості безперервної календарної військової служби виплачується винагорода за тривалість безперервної військової служби в таких розмірах:
-15 років – 1 розмір посадового окладу і окладу за військовим званням;
-20 років – 1,5 розміру посадового окладу і окладу за військовим званням;
-25 років – 2,0 розміри посадового окладу і окладу за військовим званням;
-30 років – 2,5 розміри посадового окладу і окладу за військовим званням;
-35 і кожні наступні п`ять років – 3,0 розміри посадового окладу і окладу за військовим звнням.
При цьому, з урахуванням уже встановлених обставин та норм законодавства, суд дійшов висновку, що відповідач безпідставно не виплатив позивачу у повній мірі винагороду за тривалість безперервної 15-ти річної та 20-ти річної календарної військової служби у розмірі посадового окладу та окладу за військовим званням.
Відтак, у цій частині позовні вимоги також підлягають задоволенню.
При цьому, судом не беруться до уваги інші твердження відповідача, з огляду на встановлені обставини.
Підсумовуючи викладене, суд уважає, що під час розгляду справи встановлено невідповідність дій відповідача щодо нарахування та виплати позивачу надбавки за кваліфікацію, винагороди за тривалість безперервної 15 та 20 річної календарної військової служби, у зменшеному розмірі критеріям правомірності передбачених п.1 ч.2 ст.2 КАС України.
Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку про обґрунтованість та підставність позовних вимог.
Що стосується судових витрат, то, у відповідності до вимог ч.2 ст.139 КАС України, такі не підлягають стягненню зі сторін.
Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд
п о ст а н о в и в :
1.Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до НОМЕР_1 прикордонного загону (військової частини НОМЕР_2 ) ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії- задовольнити повністю.
2.Визнати протиправними дії НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 надбавки за кваліфікацію за період з липня 2012 року по лютий 2018 року, у розмірі 50 відсотків від законодавчо встановленого розміру;
3.Зобов`язати НОМЕР_1 прикордонний загін (військова частина НОМЕР_2 ) провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 надбавку за кваліфікацію з липня 2012 року по січень 2015 року відповідно присвоєного класу « 1» у розмірі 8 відсотків посадового окладу та з січня 2015 року по лютий 2018 року надбавку за кваліфікацію відповідно присвоєного класу «майстер» у розмірі 11 відсотків посадового окладу визначеного у додатку № 25 до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу», з урахуванням раніше виплачених сум;
4.Визнати протиправними дії НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 винагороди за тривалість безперервної 15 річної та 20 річної календарної військової служби у розмірі 50 відсотків від встановленого розміру;
5.Зобов`язати НОМЕР_1 прикордонний загін (військова частина НОМЕР_2 ) перерахувати та виплатити ОСОБА_1 винагороду за тривалість безперервної військової служби за 15 років у розмірі 1 розмір посадового окладу та окладу за військовим званням та винагороду за тривалість безперервної військової служби за 20 років у розмірі 1,5 розміри посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням раніше виплачених сум.
6.Судові витрати розподілу не підлягають.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський оружний адміністративний суд, а у разі реєстрації офіційної електронної адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя	Грень Наталія Михайлівна