ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

16 січня 2026 року	Справа №160/32631/25 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кальника В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства у справах ветеранів України про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

13 листопада 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства у справах ветеранів України, в якому позивач просить суд: 
- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства у справах ветеранів України №246 від 26.05.2025 року «Про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги» ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Міністерство у справах ветеранів України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням інвалідності II групи в розмірі 300 кратного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, в якому встановлено інвалідність, тобто на 01.01.2019 року.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що встановлення вищої групи інвалідності через погіршення стану здоров`я дає позивачу право на отримання ОГД у більшому розмірі згідно із Законом № 3551-XII. При цьому, факт отримання допомоги у 2017 році за III групу не позбавляє його права на доплату при зміні групи.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.11.2025 року відкрито провадження в адміністративній справі та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
01.12.2025 року відповідачем до суду надано відзив на позов, в якому він просив в задоволенні позову відмовити. Зазначив, що оскільки позивач раніше отримав ОГД через Міністерство оборони за Законом № 2011-XII, то звернення до Мінветеранів за Законом № 3551-XII є неправомірним. Також відповідач послався на пп. 2 п. 24 Порядку № 336, який забороняє виплату, якщо допомога вже призначалася за іншими законами. Крім того, відповідач наголосив на дискреції своїх повноважень.
Звернув увагу, що позивач не звертався повторно до Міноборони, враховуючи той факт, що одноразову грошову допомогу у зв`язку з встановленням статусу особи з інвалідністю, позивач отримав саме в Міноборони. Відповідно, при встановленні вищої групи інвалідності, позивач має право звернутися до Міноборони за розглядом питання про призначення, нарахування та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку зі зміною групи інвалідності відповідно до Закону № 2011-XII. Натомість позивач звернувся до Мінветеранів з проханням призначити грошову допомогу відповідно до іншого закону, що суперечить частині сьомій статті 13 Закону № 3551-ХІІ, якою передбачено, що особі виплачується одноразова грошова допомога саме у зв`язку з встановленням інвалідності (а не зміною її групи).
Отже, відповідач вважає, що оскільки позивачу вже була виплачена одноразова грошова допомога у зв`язку із встановленням інвалідності відповідно до Закону № 2011-XII, Мінветеранів було прийнято правомірне рішення про відмову у призначенні ще однієї одноразової грошової допомоги відповідно до Закону № 3551-ХІІ. 
Окремо зазначив, що позивач може реалізувати своє право на одноразову грошову допомогу у більшому розмірі внаслідок зміни групи інвалідності відповідно до пункту 4 статті 163 Закону № 2011-XII та Порядку № 975.
19.12.2025 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що, приймаючи спірне рішення, відповідач керувався Порядком призначення та виплати одноразвової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності деяяких категорій осіб відповідно Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у редакції на момент прийняття спірного рішення - від 23.05.2025, де відповідно до підпункту 2 пункту 24 Порядку № 336, призначення та виплата одноразової грошової допомоги не проводиться у разі отримання від органів, уповноважених виплачувати одноразову грошову допомогу відповідно до інших законів, крім Закону, інформації стосовно призначення такої допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності або у зв`язку із загибеллю (смертю) особи, члени сім`ї якої звернулися за призначенням одноразової грошової допомоги. Проте, на момент встановлення 2 групи інвалідності діяла інша редакція Порядку призначення та виплати одноразвової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності деяяких категорій осіб відповідно Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» - від 09.04.2019, яка не передбачала подібної підстави для відмови у призначенні грошової допомоги.
Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом з матеріалів справи встановлено, що позивач з 09.06.2015 відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 , має статус ветерана війни – учасника бойових дій.
Позивачу з 09.12.2016 встановлено ІІІ групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, що підтверджується: витягом з протоколу №4723 від 15.11.2016 року засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузії, травм, каліцтв; посвідченням серії НОМЕР_2 від 09.12.2016 року.
Встановлено, що на підставі викладених обставин, позивач звернувся до військового комісаріату з метою призначення і виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаної із захистом Батьківщини, подавши відповідну заяву з необхідними документами. У зв`язку із чим, 11.05.2017 позивачу було виплачено 240 000,00 гривень.
Як зазначив позивач, 11.06.2019 йому було встановлено ІІ групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини. 
Після повторного огляду МСЕК згідно з довідкою від 24.06.2021 серія 12 ААВ № 428, позивачу з 01.07.2021 було встановлено ІІ групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини - безтерміново.
03.02.2025 позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням II групи інвалідності. 
Листом від 25.02.2025 року (вих. №4039/3/3.2-25) відповідач повідомив позивача, що рішення по заяві буде прийнято після надходження уточненої інформації.
Мінветеранів листом від 05.03.2025 № 4653/3/3.2-25 звернулось до Головного управління соціальної підтримки Міністерства оборони України з клопотанням надати інформацію чи не отримував позивач одноразову грошову допомогу у зв`язку з встановленням інвалідності відповідно до інших законів України. 
Мінветеранів винесло подані позивачем матеріали на засідання комісії. 
Згідно з витягом з протоколу від 29.04.2025 №6, Комісія на своєму засіданні розглянула заяву позивача від 03.02.2025 про призначення та прийняла рішення - рекомендувати відмовити ОСОБА_1 в призначенні одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у зв`язку з отриманням інформації стосовно призначення такої допомоги відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (лист Головного управління Міністерства оборони України від 17.03.2025 № 220/13/19168).
Мінветеранів прийнято наказ від 26.05.2025 № 426 «Про відмову ОСОБА_1 в призначенні одноразової грошової допомоги», яким ОСОБА_1 відмовлено в призначенні одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», у зв`язку з отриманням інформації стосовно призначення йому такої допомоги відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (лист Головного управління соціальної підтримки Міністерства оборони України від 17 березня 2025 року № 220/13/19168). 
Мінветеранів листом від 28.05.2025 № 11192/1.3/3.2-25 повідомило ОСОБА_1 про результати розгляду його заяви від 03.02.2025 щодо призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності.
Позивач, не погоджуючись з наказом Міністерства у справах ветеранів України №246 від 26.05.2025 року, звернувся до суду з позовом. 
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного. 
Суд зауважує, що виклад нормативно-правового регулювання здійснюється в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин.
Згідно з п. 11 ч. 2 ст. 7 Закону №3551-XII, військовослужбовців (резервістів, військовозобов`язаних) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовців військових прокуратур, осіб рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейських, осіб рядового, начальницького складу, військовослужбовців Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України та стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, а також працівників підприємств, установ, організацій, які залучалися до забезпечення проведення антитерористичної операції, до забезпечення здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях і стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час забезпечення проведення антитерористичної операції безпосередньо в районах та у період її проведення, під час забезпечення здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів
Відповідно до ч. 7 ст. 13 Закону №3551-XII, особам, зазначеним у пунктах 11-14 частини другої статті 7 цього Закону, за рахунок коштів державного бюджету призначається і виплачується одноразова грошова допомога у зв`язку з встановленням інвалідності у розмірі, визначеному підпунктом "б" пункту 1 статті 16-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". Якщо особа у зв`язку з встановленням інвалідності одночасно має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією частиною, та одноразової грошової допомоги відповідно до інших законів України, виплата грошових сум здійснюється за однією з підстав за вибором такої особи. Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
Порядок призначення та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності деяких категорій осіб відповідно до Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2016 року №336 (далі – Порядок).
За абз. 2 п. 2 Порядку одержувачами одноразової грошової допомоги є: військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, Державної кримінально-виконавчої служби, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, а також працівники підприємств, установ, організацій, які залучалися до забезпечення проведення антитерористичної операції, до забезпечення здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях і стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час забезпечення проведення антитерористичної операції безпосередньо в районах та у період її проведення, під час забезпечення здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.
Згідно з пп. 2 п. 3 Порядку, одноразова грошова допомога призначається та виплачується: у разі встановлення інвалідності особам, зазначеним в абзацах другому, третьому, четвертому та п`ятому пункту 2 цього Порядку, - з дати, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.
Відповідно до п. 4 Порядку, у разі коли одержувачі одноразової грошової допомоги одночасно мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”, та одноразової грошової допомоги відповідно до інших законів, виплата грошових сум здійснюється за однією з підстав за вибором одержувача одноразової грошової допомоги.
Пунктом 6 Порядку передбачено, що Одноразова грошова допомога в разі встановлення інвалідності внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання призначається та виплачується особам, зазначеним в абзацах другому, третьому, четвертому та п`ятому пункту 2 цього Порядку, залежно від групи інвалідності в таких розмірах:
400 прожиткових мінімумів, установлених законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи;
300 прожиткових мінімумів, установлених законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи;
250 прожиткових мінімумів, установлених законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи.
Розмір одноразової грошової допомоги в разі встановлення інвалідності внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання особам, зазначеним в абзацах другому, третьому, четвертому та п`ятому пункту 2 цього Порядку, визначається виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого на 1 січня календарного року, в якому встановлено інвалідність.
Якщо протягом двох років особам, зазначеним в абзацах другому - п`ятому пункту 2 цього Порядку, після первинного встановлення інвалідності при повторному огляді встановлено вищу групу інвалідності згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.
У разі повторного встановлення (зміни) групи інвалідності, причин її виникнення або ступеня втрати працездатності понад дворічний строк після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється.
Згідно з п. 9 Порядку, особи, зазначені в абзацах другому, третьому, четвертому та п`ятому пункту 2 цього Порядку, подають міжвідомчій комісії заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності.
До заяви додаються копії таких документів:
посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни;
довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності;
сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я, по батькові та місце реєстрації;
документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів і має відповідну відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).
Згідно з п. 9, 10 Порядку міжвідомча комісія розглядає подані документи, запитує інформацію в органах, уповноважених виплачувати одноразову грошову допомогу відповідно до інших законів, крім Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”, стосовно виплати або невиплати такої допомоги особам, щодо яких здійснено запит, а також у разі потреби уточнює інформацію про осіб, стосовно яких подані документи, заслуховує пояснення таких осіб, свідків, представників державних органів і в місячний строк із дня надходження документів (уточненої інформації) приймає рішення про призначення одноразової грошової допомоги або рішення про відмову в її призначенні.
Міжвідомча комісія протягом трьох робочих днів після прийняття рішення інформує органи, уповноважені виплачувати одноразову грошову допомогу відповідно до інших законів, крім Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”, про осіб, щодо яких прийнято рішення про призначення одноразової грошової допомоги, та подає Мінветеранів рішення і списки осіб, щодо яких прийнято рішення про призначення одноразової грошової допомоги (далі - списки), із зазначенням обсягу коштів, необхідних для виплати такої допомоги, за формою згідно з додатками 1 та 2 до цього Порядку.
Відповідно до п. 17, 18 Порядку, призначення та виплата одноразової грошової допомоги не проводиться, якщо загибель (смерть) осіб, зазначених у підпункті 1 пункту 3 цього Порядку, або інвалідність осіб, зазначених в абзацах другому, третьому, четвертому та п`ятому пункту 2 цього Порядку, є наслідком:
вчинення ними злочину або адміністративного правопорушення;
вчинення ними дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння;
навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім факту доведення особи до самогубства, встановленого судом);
подання неправдивих відомостей для призначення та виплати одноразової грошової допомоги.
Рішення міжвідомчої комісії про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги може бути оскаржене в судовому порядку
Окрім цього, статтями 16-16-4 Закону №2011-XII врегульовано призначення та виплату одноразової грошової допомоги згідно цього закону.
В свою чергу, Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року №975 (далі – Порядок №975).
Застосовуючи вищевикладені положення до обставин цієї справи, суд зазначає наступне.
З системного тлумачення вищевикладених положень законодавства вбачається, що якщо особі було призначено і виплачено одноразову грошову допомогу на підставі іншого закону, то в разі встановлення вищої групи інвалідності, право на отримання такої допомоги в більшому розмірі реалізується на підставі того ж нормативно-правового акта, за яким таку допомогу було призначено вперше.
Таким чином, визначальним для вирішення цього спору є з`ясування, на підставі якого нормативно-правового акта позивач отримав одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було реалізовано право на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності відповідно до Закону № 2011-XII.
Отже, відповідач правомірно відмовив позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги згідно з Законом №3551-XII в зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності, оскільки така допомога раніше позивачу була призначена згідно з Законом №2011-XII.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21.03.2024 року у справі №320/5955/20.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а за змістом ст. 90 цього Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
На підставі вищевикладених положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, даючи оцінку поведінці відповідача, яка зумовила звернення позивача до суду з цим позовом, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача.
Відповідно до вимог ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
УХВАЛИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Міністерства у справах ветеранів України про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Кальник