УХВАЛА
 
04 грудня 2025року
м. Київ
 
справа № 460/4319/15-ц
провадження № 61-14654ск25 
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коротенка Є. В. розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Квак Вадим Васильович, на рішення Яворівського районного суду Львівської області від 07 листопада 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 24 жовтня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Яворівська міська рада Львівської області, Яворівська районна державна адміністрація Львівської області, про визнання права власності на нерухоме майно,
 
ВСТАНОВИВ :
05 листопада 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила: визнати припиненим право спільної часткової власності в розмірі 12/24 (1/2) частки за ОСОБА_2 на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 ; визнати за нею ОСОБА_2 право приватної власності на приміщення житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: на приміщення 1-3 площею 7,4 кв. м, 1-4 площею 14,1 кв. м, 1-5 площею 20,3 кв. м, 1-6 площею 19,6 кв. м, 1-7 площею 4,8 кв. м, 1-13 площею 14,7 кв. м, 1-14 площею 16,2 кв. м, 1-15 площею 1,3 кв. м, підвальне приміщення ІІ площею 13,4 кв. м, підвальне приміщення ІІа площею 1,4 кв. м, господарську споруду - сарай «Д» площею 36,8 кв. м.
11 грудня 2017 року Яворівський районний суд Львівської області ухвалив рішення, яким позов ОСОБА_2 задовольнив.
Львівський апеляційний суд постановою від 05 березня 2020 року скасував рішення Яворівського районного суду Львівської області від
11 грудня 2017 року в частині визнання припиненим право спільної часткової власності в розмірі 12/24 (1/2) частки за ОСОБА_2 в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та постановив в цій частині нове рішення, яким відмовив у задоволенні цієї позовної вимоги; в іншій частині рішення суду залишив без змін.
Верховний Суд своєю постановою від 16 червня 2021 року скасував рішення Яворівського районного суду Львівської області від 11 грудня 2017 року та постанову Львівського апеляційного суду від 05 березня
2020 року в частині позовних вимог ОСОБА_2 про визнання права власності та направив справу № 460/4319/15-ц у вказаній частині вимог на новий розгляд до суду першої інстанції. 
07 листопада 2022 року ОСОБА_2 подала заяву про зміну предмета спору, в якій просила: здійснити поділ в натурі житлового будинку АДРЕСА_1 на два відокремлені об`єкти нерухомого майна, який належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам - 10/24, 1/24 та 1/24 (всього 1/2 частки) ОСОБА_2 та 1/2 частки ОСОБА_1 ; залишити в спільному користування ОСОБА_2 та ОСОБА_1 огорожі 1, 3, 6, 8, хвіртки 2, 5, 7, 9, ворота № 4; стягнути з ОСОБА_1 на її користь компенсацію за відхилення 1/2 частки в розмірі 187 233,00 грн.
11 липня 2023 року ОСОБА_2 повторно подала до суду заяву про зміну предмета позову.
07 листопада 2024 року Яворівський районний суд Львівської області ухвалив рішення, яким позов задовольнив частково.
Здійснив поділ в натурі житлового будинку 
АДРЕСА_1 на два відокремлені об`єкти нерухомого майна, який належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам - 10/24, 1/24, 1/24 (всього 1/2 частки) ОСОБА_2 та 1/2 частки ОСОБА_1 .
Визнав право власності за ОСОБА_2 на приміщення житлового будинку АДРЕСА_1 : підвал: ІІа сходова клітка - 1, 4 кв.м, ІІ підсобне - 13, 4 кв.м; перший поверх: 3 коридор 7,4 кв.м, 4 кухня - 14, 1 кв.м, 5 житлова 20,3 кв.м, 6 житлова - 19,6 кв.м, 7 коридор - 4,8 кв.м, всього по 1 поверху 66, 2 кв.м; мансарда: 13 житлова -14, 7 кв.м, 14 кухня - 16,2 кв.м, 15 сходова клітка -1,3 кв.м, всього по мансарді - 32,2 кв.м, всього по будинку 113, 2 кв.м; ґанок «а2», ґанок «а5», сарай «Д», замощення по периметру частини будинку, горище над приміщенням 1-го поверху, що належить ОСОБА_2 .
Визнав право власності за ОСОБА_1 на приміщення житлового будинку АДРЕСА_1 : підвал: І підсобне - 16,1 кв.м; перший поверх: 1 коридор - 7,2 кв.м, 2 вітальня - 15,2 кв.м, 8 кухня - 9,2 кв.м, 9 коридор - 2,1 кв.м, 10 санвузол - 1,8 кв.м, 11 житлова - 19,7 кв.м, 12 житлова - 16,0 кв. м, всього по першому поверху 71, 2 кв.м; мансарда: 16 кухня - 6, 0 кв.м, 17 житлова - 15,3 кв.м, 18 житлова - 14,4 кв.м, всього по мансарді - 35,7 кв.м, всього по будинку 123,0 кв.м; ґанок «а3», сходи «а4», літню кухню «В», веренда «2в», навіс «в1», навіс «Е», замощення по периметру частини будинку, горище над приміщенням 1-го поверху, що належить ОСОБА_1 .
Залишив в спільному користуванні ОСОБА_2 та ОСОБА_1 огорожі № 1, № 3, № 6, № 8, хвіртки № 2, № 5, № 7, № 9, ворота № 4.
Вирішив питання про розподіл судових витрат.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач та відповідач подали апеляційні скарги.
Львівський апеляційний суд постановою від 24 жовтня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишив без задоволення, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив частково. Рішення Яворівського районного суду Львівської області від 07 листопада 2024 року в частині залишення в спільному користуванні ОСОБА_2 та ОСОБА_1 огорожі № 1, № 3, № 6, № 8, хвіртки № 2, № 5, № 7, № 9, ворота № 4 за адресою житлового будинку АДРЕСА_1 скасував. В решті рішення суду залишив без змін.
23 листопада 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на на рішення Яворівського районного суду Львівської області від 07 листопада 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 24 жовтня 2025 року, сформованою представником Кваком В. В. в системі «Електронний суд», у якій просить скасувати оскаржувані судові рішення в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.
Згідно з пунктом 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
 
До касаційної скарги     ОСОБА_1 не додані документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
 
Згідно з підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем, розмір судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за позовними заявами майнового характеру, а у справах, в яких предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав (крім права власності на майно), відшкодування шкоди здоров`ю (крім моральної шкоди), - не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Частиною третьою статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Згідно з пунктами 2, 9, 10 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається: у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості; у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, -загальною сумою всіх вимог.
 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі № 910/13737/19, провадження № 12-36гс20, зазначено, що будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього.
 
Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.
 
Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (пункт 8.12 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2019 року у справі № 907/9/17, провадження № 12-76гс18).
 
Разом з тим, дослідження документів у справі № 460/4319/15-ц, які наявні в системі «Електронний суд», аналіз скарги та доданих до неї матеріалів, а також аналіз змісту судових рішень, які містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень, не дозволяє суду встановити ціну позову, а тому неможливо встановити розмір судового збору, який підлягав сплаті при поданні позовної заяви майнового характеру.
 
Таким чином, заявнику необхідно надати суду інформацію про ціну позову з урахуванням дійсної вартості спірного нерухомого майна, а також самостійно визначити розмір судового збору за подання касаційної скарги, підтвердивши його належними доказами та сплатити судовий збір у розмірі 200% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви. 
 
Верховний Суд звертає увагу заявника на те, що відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» розрахунок розміру судового збору за подання касаційної скарги слід здійснювати, виходячи зі ставки, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви, а не з тієї суми, яка фактично була сплачена позивачем.
 
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перерахований або внесений до ГУК у                         м. Києві/Печерс.р-н/22030102, код ЄДРПОУ: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102, найменування податку, збору, призначення платежу: 101  22030102 (код класифікації доходів) ____(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб; реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи; судовий збір за позовом ___ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Верховний Суд, номер справи, у якій сплачується судовий збір.
 
На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.
 
У разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу (частина друга статті 393 ЦПК України). 
 
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Квак Вадим Васильович, на рішення Яворівського районного суду Львівської області від 07 листопада 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 24 жовтня 2025 року залишити без руху.
 
Надати заявнику для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга буде повернута заявнику.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                  Є. В. Коротенко