Суддя Баронін Д. Б.
Справа № 644/11718/25
Провадження № 2-о/644/7/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2026 р. м. Харків

Індустріальний районний суд м. Харкова в складі: 
головуючого судді Бароніна Д.Б., 
за участю секретаря Нестеренко А.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, за участю Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області в якості заінтересованої особи, -
ВСТАНОВИВ:

1.Позиції сторін, процесуальні дії

1.1. ОСОБА_1 звернулася до Індустріального районного суду м. Харкова з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.
В обґрунтування заявлених вимог заявниця посилається на те, що вона з 28.01.1995 перебувала у зареєстрованому шлюбі зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після реєстрації шлюбу заявниця проживала за адресою АДРЕСА_1 , разом з чоловіком – ОСОБА_2 . Після початку повномасштабної військової агресії рф заявниця з чоловіком були змушені виїхати за межі України. З 08.03.2022 заявниця з чоловіком фактично були зареєстровані як біженці у Германії за адресою: АДРЕСА_2 , де постійно спільно проживали.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер. Після смерті чоловіка у грудні 2024 року заявниця звернулася до ГУ ПФУ в Харківській області із заявою про призначення пенсії в разі втрати годувальника. Рішенням ГУ ПФУ в Харківській області в призначенні пенсії в разі втрати годувальника заявниці було відмовлено, оскільки відсутні відомості проживання разом з годувальником за однією адресою.
В підсумку, заявниця просить суд встановити факт спільного проживання за однією адресою заявниці з її чоловіком ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 28.01.1995 по ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 , а також встановити факт спільного проживання за однією адресою заявниці з її чоловіком ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 08.03.2022 по ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 .
1.2. В судовому засіданні заявниця присутня не була, у письмовій заяві просила провести судове засідання без її участі.
Представниця заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області у судове засідання не з`явилася, надала до суду письмові заперечення, згідно з якими просить розглядати справу без участі представника управління та залишити заяву ОСОБА_1 без розгляду, оскільки вважає, що встановлення юридичного факту заявниці необхідно для перерахунку пенсії та пов`язане з вирішенням спору про право, а саме – права на пенсію. Крім того, заявниця не надала документів про сумісне проживання з померлим, а тому призначити пенсію у разі втрати годувальника немає законних підстав.

2.Обставини справи, зміст спірних правовідносин

2.1. З копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 24.01.1998 Орджонікідзевським РВХМУУМВС в Харківській області вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , була зареєстрована з 13.08.1986 за адресою: АДРЕСА_1 . Також у паспорті вказано, що з 28.01.1995 у заявниці зареєстрований шлюб зі ОСОБА_2 .
Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00044657105 від 22.04.2024, Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції 28.01.1995 був зареєстрований шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , актовий запис №55.
Згідно з копією свідоцтва про смерть № НОМЕР_2 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану міста Менхенгладбах, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Менхенгладбах. 
2.2. Згідно з довідкою про місце проживання від 12.09.2022, яка видана мерією міста Менхенгладбах, заявниця ОСОБА_3 була зареєстрована у житлі в громаді за адресою: м. Менхенгладбах, Лейбніцтрассе 44. Дата заселення ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Згідно з довідкою про місце проживання від 12.09.2022, яка видана мерією міста Менхенгладбах, чоловік заявниці ОСОБА_4 зареєстрований у житлі в громаді за адресою: АДРЕСА_2 . Дата заселення 11.08.2022.
2.3. Зі змісту договору на встановлення та монтаж вбачається, що фізична-особа підприємець ОСОБА_5 , далі – «виконавець» з однієї сторони, та ОСОБА_2 в якості замовника уклали договір про встановлення та монтаж багатоквартирного під`їзного аудіодомофону системи» КС-2006» в під`їзді №1 житлового багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 . В розділі 12 «Юридичні адреси, банківські реквізити та підписи сторін» договору вказано, що місцем проживання ОСОБА_2 є АДРЕСА_1 , під`їзд 1.
Згідно з копією акта від 09.11.2013 вбачається, що фізична-особа підприємець ОСОБА_5 та представник під`їзду ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_4 , склали цей акт про те, що ОСОБА_6 здає, а старший під`їздом ОСОБА_2 приймає у власність під`їзду домофонне обладнання. 
2.4. Відповідно до рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області від 03.01.2025 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника після смерті ОСОБА_2 , оскільки в наданих заявницею документах для призначення пенсії відсутні відомості про сумісне проживання.
З вищевказаного рішення також видно, що заявниця звернулася до органу Пенсійного фонду для отримання пенсії у разі втрати годувальника в порядку Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

3. Релевантні джерела права

3.1. Відповідно до ч. 1, 2, п. «б» ч. 4 ст. 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31).
Незалежно від перебування на утриманні годувальника пенсія призначається: непрацездатним дітям; непрацездатним батькам і дружині (чоловікові), якщо вони після смерті годувальника втратили джерело засобів до існування, а також непрацездатним батькам і дружині (чоловікові) військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти в період проходження служби або пізніше внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, що мали місце під час служби.» члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію.
Непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, батьки та дружина (чоловік), якщо вони досягли віку, що дає право на призначення пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (незалежно від тривалості страхового стажу), або є особами з інвалідністю.
У статті 31 вищевказаного Закону встановлено, що члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.
Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які самі одержували будь-яку пенсію, мають право перейти на нову пенсію.
Згідно із ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
3.2. Відповідно до п. 13 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1 із змінами та доповненнями (далі – Порядок № 3-1), за документи про перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї приймаються:
1) відомості про проживання (разом з годувальником за однією адресою), або інші документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт;
2) рішення суду про встановлення факту перебування непрацездатного члена сім`ї на утриманні померлого годувальника.
3.3. У ч. 1, 2 ст. 5 ЦПК України вказано, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.
3.4. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (постанови Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі №338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі №569/17272/15-ц, від 2 липня 2019 року у справі № 48/340, від 19 травня 2020 року у справі №916/1608/18).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 січня 2024 року по cправі № 560/17953/21 вказано, що між позивачем та Міністерством оборони України не може бути спору про право на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки відповідач (Міністерство оборони України) не є суб`єктом отримання такої соціальної допомоги.

4. Оцінка доказів та аргументів сторін

4.1. Перш за все, суд вважає за необхідне оцінити аргумент представниці Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про необхідність залишити заяву ОСОБА_1 без розгляду, оскільки встановлення юридичного факту пов`язане з вирішенням спору про право, а саме – права на пенсію.
В даному випадку очевидним є те, що органи Пенсійного фонду України у спірних правовідносинах не є суб`єктами, які можуть отримати чи претендувати на отримання пенсії у зв`язку із смертю чоловіка заявниці.
Отже, між органами Пенсійного фонду України та заявницею не може виникнути спору з приводу права на отримання пенсії у зв`язку із смертю чоловіка заявниці. Факт незгоди представників органів Пенсійного фонду України з заявою не свідчить про наявність спору про право. Аналогічний підхід до визначення того, чи може існувати спір право між фізичною особою та суб`єктом, який приймає рішення про виплату коштів від імені держави, викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 січня 2024 року по cправі № 560/17953/21.
4.2. Суд зазначає, що заявниця надала достатні докази, які підтверджують факт її проживання разом з чоловіком станом на день його смерті та протягом тривалого періоду перед його смертю. Такими доказами є довідки від 12.09.2022, які видані мерією міста Менхенгладбах та які підтверджують факт проживання заявниці з чоловіком за однією адресою у вказаному місті, а також свідоцтво про смерть чоловіка заявниці, де вказано, що він помер у місті Менхенгладбах.
Разом з тим, заявниця просить встановити факт її спільного проживання з померлим чоловіком у певні періоди з метою захисту свого права на отримання пенсії у зв`язку із втратою годувальника. На думку суду, заявниця обрала неналежний (неефективний) спосіб захисту свого права на отримання пенсії у зв`язку із втратою годувальника.
ЦПК України у нормах ч. 1, 2 ст. 5 визначає, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Тобто, якщо закон або підзаконний нормативно-правовий акт чітко визначають ефективний спосіб судового захисту прав, свобод чин інтересів у певних правовідносинах, то належним (ефективним) способом захисту таких прав буде саме той спосіб, який встановлено законом чи підзаконним нормативно-правовим актом.
В даному випадку п. 13 Порядку № 3-1 конкретно визначає, що за документи про перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї приймаються: 
- або відомості про проживання (разом з годувальником за однією адресою), інші документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт;
- або рішення суду про встановлення факту перебування непрацездатного члена сім`ї на утриманні померлого годувальника.
При цьому, п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України також конкретно визначає можливість розгляду судом справ про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.
Таким чином, якщо особа не може надати відомості про проживання разом з годувальником за однією адресою, інші документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт, то належним та ефективним способом захисту права особи на отримання пенсії у зв`язку із втратою годувальника є звернення до суду з вимогою про встановлення факту перебування на утриманні померлого годувальника.
Вимога про встановлення факту спільного проживання особи з померлим годувальником не є належним та ефективним способом захисту прав особи на отримання пенсії у зв`язку із втратою годувальника. Це пояснюється тим, що по-перше, законом визначено інший спосіб захисту прав особи на отримання цього виду пенсії. По-друге, рішення суду про встановлення факту спільного проживання особи з померлим годувальником не підтверджує факту перебування особи на утриманні померлого годувальника, оскільки для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого годувальника заявник має довести не тільки факт спільного проживання з годувальником, а й факт отримання від нього допомоги, яка була постійним та основним джерелом засобів до існування для заявника.
4.3. В підсумку суд зазначає, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, слід відмовити, оскільки заявниця обрала неналежний та неефективний спосіб захисту своїх прав.
Відмова у задоволенні цієї заяви не позбавляє заявницю права звернутися до суду з вимогою про встановлення факту перебування на утриманні померлого годувальника.

5. Розподіл судових витрат, вирішення інших процесуальних питань

5.1. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд зазначає, що судові витрати, які підлягають розподілу, у цій справі відсутні.
Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 258, 259, 263-265, 268, 273, 294, 315, 319, 354 ЦПК України, суд -
УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення.
Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Денис БАРОНІН