Справа № 172/1716/25
Провадження № 2/172/733/25
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.01.2026 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Битяка І.Г. за участі секретаря судового засідання Голубенко Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка у відсутність сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Попаснянської міської військової адміністрації Луганської області, третя особа: державний реєстратор прав на нерухоме майно виконавчого комітету Самарівської міської ради Дніпропетровської області Нерода Дар`я Дмитрівна про визнання права власності на нерухоме майно, - 

В С Т А Н О В И В

До суду надійшов вищевказаний позов. В обґрунтування позовних вимог представник позивача ОСОБА_2 вказує, що на підставі договору купівлі-продажу від 21.03.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Попаснянського районного нотаріального округу Селегень А.Б. позивачка набула у власність житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до будівельного паспорту та рішення № 20/35 Попаснянської міської ради від 13.05.2005 року про об`єднання земельних ділянок, розташованих по АДРЕСА_1, АДРЕСА_2 ОСОБА_1 , житловий будинок під АДРЕСА_1 був знесений, документація на нього скасована, і було присвоєно поштову адресу об`єднаному домоволодінню АДРЕСА_2 . У результаті було утворено єдиний житловий будинок та за результатами проведеної інвентаризації було виготовлено технічний паспорт на об`єднаний будинок. У зв`язку з бойовими діями в м. Попасна, позивачка була змушена залишити місце проживання та переміститися до більш безпечного регіону. У зв`язку з вказаним, позивачка з метою реєстрації права власності в Державному реєстрі прав на нерухоме майно звернулася із заявою до державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, однак рішенням державного реєстратора від 27.06.2024 року № 73865628 позивачці відмовлено в проведенні реєстраційних дій з огляду на те, що державному реєстратору не вдалося «актуалізувати» відомості про зареєстровані речові права на нерухоме майно, право власності на яке зареєстровано до 01.01.2013 року. Просить суд визнати за позивачкою житловий будинок загальною площею 97,3 кв.м., житловою площею 45,9 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 .
Представник позивача ОСОБА_2 надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує.
Відповідач про день та час розгляду справи повідомлений належним чином.
Третя особа надала суду письмові пояснення, в яких просила відмовити у задоволенні позовних вимог.
Дослідивши матеріали справи суд приходить до такого.
Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.
Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ч. 1 ст. 328 ЦК України). 
Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону (ст. 334 ЦК України).
Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо не право оспорюється або не визнається іншою особою.
Пунктом 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до договору купівлі-продажу від 21.03.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Попаснянського районного нотаріального округу Селегень А.Б. ОСОБА_1 набула у власність житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . 
Відповідно до будівельного паспорту та рішення № 20/35 Попаснянської міської ради від 13.05.2005 року про об`єднання земельних ділянок, розташованих по АДРЕСА_1, АДРЕСА_2 ОСОБА_1 , житловий будинок під АДРЕСА_1 був знесений, документація на нього скасована, і було присвоєно поштову адресу об`єднаному домоволодінню АДРЕСА_2 . 
Позивачка з метою реєстрації права власності в Державному реєстрі прав на нерухоме майно звернулася із заявою до державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, однак рішенням державного реєстратора від 27.06.2024 року № 73865628 позивачці відмовлено в проведенні реєстраційних дій з огляду на те, що державному реєстратору не вдалося «актуалізувати» відомості про зареєстровані речові права на нерухоме майно, право власності на яке зареєстровано до 01.01.2013 року.
За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. 
Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про визнання права власності на нерухоме майно.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 15, 317, 319, 328, 334, 392 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 211, 247, 259, 263 ЦПК України, -

У Х В А Л И В

1. Позов ОСОБА_1 до Попаснянської міської військової адміністрації Луганської області, третя особа: державний реєстратор прав на нерухоме майно виконавчого комітету Самарівської міської ради Дніпропетровської області Нерода Дар`я Дмитрівна про визнання права власності на нерухоме майно - задовольнити.
2. Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на житловий будинок загальною площею 97,3 кв.м., житловою площею 45,9 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 . 
3. Стягнути з Попаснянської міської військової адміністрації Луганської області на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 3028,00 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя  І.Г. Битяк