Справа № 384/470/25 
Провадження № 2-а/386/46/25
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2026 року      селище Голованівськ

Голованівський районний суд Кіровоградської області
В складі головуючого судді    Гарбуз О. С.
з участю: секретаря судового засідання  Хромей А.Р.,
представника позивача     Риженка Д.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,
встановив:
Риженко Денис Олегович, який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до Вільшанського районного суду Кіровоградської області з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, шляхом направлення 30.10.2025 позовної заяви через підсистему "Електронний суд" в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, яка надійшла до суду 30.10.2025. 
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач є особою з інвалідністю ІІ групи з дитинства безтерміново. 07 жовтня 2025 року позивач був викрадений працівниками поліції та доставлений до відповідача, де він надав документи про те, що він є особою з інвалідністю ІІ групи. Перевіривши вказані документи працівники відповідача відпустили позивача. 18 жовтня 2025 року відповідачу зателефонували та запропонували прибути до відповідача та отримати оскаржувану постанову. В той же день позивач прибув до відповідача, де йому було видано примірник оскаржуваної постанови №66 від 10 жовтня 2025 року з штампом, який містить дату 13 жовтня 2025 року, про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) у якій було зазначено, що 07 жовтня 2025 року о 10-52 позивач був доставлений до четвертого відділу відповідача кабінет №10 для з`ясування обставин порушення військового обліку. Під час перевірки було встановлено, що 13 січня 2025 року позивачу через систему АІТС "Оберіг" було сформовано та направлено через Укрпошту за адресою місця його реєстрації: АДРЕСА_1 , повістку №1899835 про виклик о 09 годині 26 січня 2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення даних. 21 січня 2025 року о 09 годині позивач будучи належним чином оповіщеним не прибув на виклик за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_2 у встановлений термін, не повідомив про наявність поважних причин своєї неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці ТЦК та СП або в будь-який інший спосіб та в подальшому не прибув на виклик у строк, що не перевищує 10 календарних днів, чим порушив вимоги абз. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", пп. 2 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою КМУ №1487 від 30 грудня 2022 року, ч. 1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, п. 24, п. 37 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період, затвердженого Постановою КМУ №560 від 06 травня 2024 року, під час дії особливого періоду, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП.
Представник позивача вказав, що вказані в оскаржуваній постанові норми права не стосуються дійсним обставинам справи. Позивач є особою з інвалідністю ІІ групи, був знятий з військового обліку, отже не є суб`єктом обліку. Виходячи з наведеного, на нього не поширюються жодні обов`язки законодавства про мобілізацію та військовий облік. ІНФОРМАЦІЯ_3 ніколи не надсилав, а позивач ніколи не отримував від нього ніяких повісток. Що заважало ІНФОРМАЦІЯ_3 отримати персональні дані позивача шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи в оскаржуваній постанові не зазначено. Вказане свідчить про відсутність події адміністративного правопорушення. Окрім того, розгляд матеріалів стосовно позивача був здійснений відповідачем без запрошення та участі позивача, що також свідчить про незаконність оскаржуваної постанови. Примірник оскаржуваної постанови позивач отримав 18 жовтня 2025 року, про що свідчить його підпис на примірнику постанови. Не маючи юридичних знань, а також наявністю психічних захворювань, через які позивачу було надано ІІ групу інвалідності, позивач 28 жовтня 2025 року звернувся до центру БВПД для отримання безоплатної правничої допомоги при оскарженні вказаної постанови. 29 жовтня 2025 року центром БВПД було видано доручення №2698 для надання безоплатної правничої допомоги позивачу. 30 жовтня 2025 року подається позов. Вважає вказані причини пропуску строку на подачу цього позову поважними.
У зв`язку з наведеним, представник позивача просить: визнати поважними причини пропуску строку на подачу позову та поновити строк; визнати протиправною та скасувати постанову №66 від 10 жовтня 2025 року по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн.
03.11.2025, до відкриття провадження у справі, ухвалою Вільшанського районного суду Кіровоградської області, справу направлено за підсудністю до Голованівського районного суду Кіровоградської області у зв`язку з тим, що зареєстроване місце проживання відповідача в Голованівському районі Кіровоградської області, віднесене до підсудності Голованівського районного суду Кіровоградської області.
03.12.2025 адміністративна справа із зазначеним позовом надійшла до Голованівського районного суду Кіровоградської області.
03.12.2025 в даній справі поновлено ОСОБА_1 строк для звернення до суду з даним позовом, відкрито провадження, визначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та призначено проведення судового засідання для розгляду справи по суті.
11.12.2025 від відповідача до суду надійшов відзив на позов, в якому позов не визнав та зазначив, що вважає його повністю безпідставним. Вказав, що під час перевірки було встановлено, що ОСОБА_1 через систему АІТС «Оберіг» було сформовано та направлено через Укрпошту за адресою місця його реєстрації: АДРЕСА_1 , повістку №1899835 про виклик о 09.00 годині 26.01.2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення даних. Військовозобов`язаний ОСОБА_1 , будучи завчасно належним чином оповіщеним, не прибув на виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 , у встановлений 3-денний термін не повідомив про наявність поважних причин своєї неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб та в подальшому також не прибув на виклик у строк, що не перевищує 7 календарних днів, чим порушив вимоги п. 24, 34 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560, ч. 1, ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абз. 2 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», під час дії особливого періоду.
З протоколу про адміністративне правопорушення №66 від 07.10.2025, який міститься в матеріалах адміністративного провадження, видно, що протокол складався в присутності військовозобов`язаного ОСОБА_1 , до якого були доведені зміст ст. 63 Конституції України, права і обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, а також було повідомлено про час та місце розгляду справи, а саме о 15.00 годині 10.10.2025 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 , кабінеті №1. Під роз`ясненнями проставлена дата «07.10.2025 року». Підпис ОСОБА_1 присутній у відповідній графі про роз`яснення прав та повідомлення про час та розгляді справи, а також у відповідній графі отримання примірника протоколу. У тексті протоколу щодо роз`яснення прав та повідомлені про розгляд справи, всі дати надруковані, що засвідчує факт, що вони були вказані на час ознайомлення з протоколом ОСОБА_1 і не могли бути дописані чи виправлені. У своєму поясненні по суті правопорушення ОСОБА_1 власноруч записав «вину визнаю».
Відповідач зазначає, що в адміністративному провадженні міститься повістка №1899835, сформована ЄДРПВР АІТС «Оберіг», опис вкладення до рекомендованого поштового відправлення, довідка про причини повернення з відміткою «адресат відсутній за місцем проживання», якими підтверджується факт виклику позивача до ІНФОРМАЦІЯ_4 на 09:00 год. 26.01.2025 та належного оповіщення. Адреса у повістці збігається з адресою місця проживання та реєстрації ОСОБА_1 в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Будучи обізнаним про час і дату розгляду справи, ОСОБА_1 не прибув для участі у розгляді адміністративної справи та справу розглянуто за його відсутності. Постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 від 10.10.2025 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено штраф в розмірі 17000 грн (найменший розмір в межах санкції відповідної частини вказаної статті). Копію постанови ОСОБА_1 направлено через Укрпошту та вручено особисто, що не заперечується позивачем.
Також відповідач вказує, що у пункті 21 Порядку 560 чітко зазначено, що однією з причин виклику за повісткою може бути «для уточнення персональних даних». В будь-якому разі обов`язок з`являтися за повісткою, передбачено і Порядком 560 і Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Частиною 6 статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25.03.1992 №2232-ХІІ (у редакції чинній на дату звернення ОСОБА_3 . До ІНФОРМАЦІЯ_4 ) встановлено: 
Виключенню з військового обліку підлягають громадяни України, які:
1) померли або визнані в установленому законом порядку безвісно відсутніми або оголошені померлими;
2) припинили громадянство України;
3) визнані непридатними до військової служби;
4) досягли граничного віку перебування в запасі.
У громадянина, якого виключено з військового обліку відповідно до пунктів 3 та 4 цієї частини, військово-обліковий документ не вилучається. До військово-облікового документа громадянина вносяться дані про виключення із військового обліку.
Отже, однією з підстав для виключення з військового обліку є визнання непридатними до військової служби за постановою (висновком) військово-лікарської комісії. Тому доводи позивача про те, що він не перебуває на військовому обліку в зв`язку з тим, що є особою з інвалідністю є помилковими.
За наявними даними, що містяться в ЄДР призовників, військовозобов`язаних та резервістів, ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 , підлягає призову на військову службу під час мобілізації, адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 (розділ 21), відомості про медичний огляд відсутні (розділ 34), взято на військовий облік 05.02.2024 у ІНФОРМАЦІЯ_5 , 07.10.2025 – у ІНФОРМАЦІЯ_4 (розділ 37).
Таким чином, відповідач вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП доведена і його притягнуто до адміністративної відповідальності у відповідності до чинного законодавства, а його твердження про безпідставне притягнення спростовується фактичними даними, які містяться в матеріалах адміністративної справи і наведені у тексті відзиву та долученими матеріалами. У зв`язку з наведеним, відповідач просить відмовити в задоволенні позову.
Представник позивача, який брав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, позов підтримав повністю з підстав, зазначених в позові та просив позов задовольнити. Пояснив, що позивач є особою з інвалідністю, а тому не являється військовозобов`язаним та не перебуває на обліку військовозобов`язаних. Будь-яких повісток позивач не отримував, а надані відповідачем документи сфабриковані. Підпис позивача на протоколі підроблений. З яких підстав позивача поставлено на облік у відповідача не зрозуміло.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяви про відкладення розгляду справи або розгляд справи у його відсутність суду не надавав.
Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи зі слідуючого.
Відповідно до копії довідки до акту огляду МСЕК серії 10ААА №869259, ОСОБА_1 має другу групу інвалідності з 01.11.2011, інвалідність з дитинства, безтерміново (а.с. 6).
Судом встановлено, що позивач є військовозобов`язаним та перебував на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_6 з 05.02.2024, однак з 07.10.2025 перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 (Вільшанка), підлягає призову на військову службу під час мобілізації, що підтверджується копією витягу з особової справи відносно ОСОБА_1 (а.с. 43), а тому доводи представника позивача про те, що позивач не перебуває на військовому обліку спростовуються зазначеним доказом, наданим відповідачем.
13.01.2025 ІНФОРМАЦІЯ_7 на ім`я позивача винесено повістку №1899835 про необхідність з`явитися 26.01.2025 на 09 годину до ІНФОРМАЦІЯ_8 за адресою: АДРЕСА_2 для уточнення даних (а.с. 38), яка направлена 13.01.2025 рекомендованим листом позивачу з описом вкладення до рекомендованого поштового відправлення за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 38 (зворот).
Згідно рекомендованого повідомлення "Укрпошта", повістка про виклик позивача до ІНФОРМАЦІЯ_8 не вручена з тих причин, що адресат не проживає за зазначеною адресою, про що свідчить відмітка від 18.01.2025 (а.с. 39).
А тому доводи представника позивача про те, що ІНФОРМАЦІЯ_7 не надсилав позивачу повістку про виклик є безпідставними та спростовуються вищезазначеними документами.
07 жовтня 2025 року заступником начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 майором ОСОБА_4 відносно позивача було складено протокол про вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП (а.с. 41).
В протоколі зазначено дату, місце та час розгляду справи та міститься пояснення ОСОБА_1 про те, що він визнає вину з його підписом, що спростовує твердження представника позивача про те, що позивач не був ознайомленим з розглядом справи. Будь-яких доказів на підтвердження підробки підпису в протоколі від імені ОСОБА_1 , представником позивача не надано.
Постановою по справі про адміністративне правопорушення №66 від 10.10.2025, начальник ІНФОРМАЦІЯ_4 полковник ОСОБА_2 визнав винним позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та наклав на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн (а.с. 10, 42).
Як зазначено в протоколі та постанові, позивачу ставиться в провину те, що він, будучи завчасно належним чином оповіщеним, не прибув на виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 у встановлений термін не повідомив про наявність поважних причин своєї неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб, та в подальшому також не прибув на виклик у строк, що не перевищує 10 календарних днів, чим порушив вимоги абз. 2 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», підпункт 2 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою КМУ від 30.12.2022 №1487, ч. 1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", п. 24, п. 37 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою КМУ від 16.05.2024 №560.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;  з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку (ч. 2 ст. 2 КАС України).
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Конституція України в статті 68 встановлює, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Відповідно до ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо. Положення цього Кодексу поширюються і на адміністративні правопорушення, відповідальність за вчинення яких передбачена законами, ще не включеними до Кодексу. Питання щодо адміністративної відповідальності за порушення митних правил регулюються Митним кодексом України.
Відповідно частини 2 статті 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Згідно ст.ст. 245, 246 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.
Частиною третьою статті 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинених в особливий період.
Відповідно до примітки до ст. 210 КУпАП, положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними свого конституційного обов`язку щодо захисту Батьківщини визначає Закон України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25.03.1992 №2232-ХІІ.
Відповідно до частини першої ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Частиною десятою ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», встановлено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:
уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки;
прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;
проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно;
проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі;
виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.
Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543-ХІІ встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.
Статтею 22 Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації, серед яких частина перша цієї статті встановлює:
з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду;
проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.
Частина третя ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлює зобов`язання громадян під час мобілізації, серед яких з`явитись:
військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях.
Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.
У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.
Частина перша ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначає військовозобов`язаних, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації.
Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 за №1487 затверджено Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, пунктом першим якого встановлено, що цей порядок визначає механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовий облік) центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами (далі - державні органи), органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності (далі - підприємства, установи та організації), а також визначає особливості ведення військового обліку громадян України, які постійно або тимчасово перебувають за кордоном.
Згідно пункту 23 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, призовники, військовозобов`язані та резервісти в разі зміни адреси їх місця проживання або інших персональних даних зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідним органам, де вони перебувають на військовому обліку, зокрема у випадках, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2022 р. № 265 “Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад”, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-комунікаційні системи.
Підпункт 2 пункту 1 додатку 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів "Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів" визначає, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.
Процедуру оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин Збройних Сил, інших військових формувань, Центрального управління або регіонального органу СБУ чи відповідного підрозділу розвідувальних органів визначає Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560, пунктом 21 якого визначено, що за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.
У разі неприбуття у строк, визначений у повістці, громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше ніж протягом трьох днів від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ), повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ) або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів (пункт 24 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період).
Згідно пункту 24 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, за місцем роботи або навчання резервісти та військовозобов`язані можуть бути оповіщені: представниками підприємства (установи, організації) на (у) якому (якій) він працює; представниками закладу освіти, у якому він навчається; представниками територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки; групами оповіщення, до складу яких можуть включатися представники районних, міських держадміністрацій (військових адміністрацій), підприємства (установи, організації), територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки та поліцейські.
Дослідивши надані сторонами докази по справі, судом встановлено, що позивач викликався до ІНФОРМАЦІЯ_8 для уточнення даних. Однак, для уточнення яких саме даних викликався позивач, повістка №1899835 не містить, тобто не конкретизує, які дані вимагалось уточнити позивачем у ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Які конкретно дані вимагалось уточнити позивачем у ІНФОРМАЦІЯ_5 також не містить ні протокол, ні оскаржувана постанова.
При цьому, до позивача не можуть бути застосовані положення ст.ст. 210, 210-1 КУпАП, якщо він викликався до відповідача з приводу уточнення персональних даних, які останній може отримати шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи. 
Згідно зі ст. 62 Конституції України, вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, суд приходить до висновку про безпідставність складення відносно позивача протоколу №66 від 07.10.2025, а оскаржувана постанова №66 від 10.10.2025 відносно позивача, винесена з порушенням вимог ст.ст. 210 та 245 КУпАП, оскільки в діях ОСОБА_1 (нез`явлення за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_8 для уточнення даних) відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Відповідачем не доведено суду наявність вини позивача у вчинення зазначеного правопорушення.
Крім того, в оскаржуваній постанові відповідач безпідставно вказує на допущення позивачем порушення вимог частини першої ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яка визначає військовозобов`язаних, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації, ця норма не передбачає жодних порушень чи обов`язків, за виконання чи невиконання яких несе відповідальність військовозобов`язаний.
Також, в оскаржуваній постанові відповідач безпідставно вказує на допущення позивачем порушення вимог пункту 24 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, який визначає порядок оповіщення резервістів та військовозобов`язаних за місцем роботи або навчання, тобто не передбачає жодних порушень чи обов`язків, за виконання чи невиконання яких несе відповідальність військовозобов`язаний.
Також, в оскаржуваній постанові відповідач безпідставно вказує на порушення позивачем вимог абзацу 2 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», оскільки ця норма встановлює обов`язок уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, тоді як у вину в постанові позивачу ставиться не прибуття за викликом ІНФОРМАЦІЯ_8 .
Доводи ж представника позивача про порушення відповідачем процедури направлення повістки позивачу про виклик не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, оскільки відповідачем правомірно, з дотриманням вимог пунктів 28-30-3, 34 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою КМУ від 16.05.2024 №560, було сформовано повістку, яку направлено позивачу поштою за його зареєстрованим місцем проживання.
Разом з тим, правомірність та дотримання порядку направлення повістки, не впливає на протиправність оскаржуваної постанови, яка має бути скасована, оскільки порушує права позивача.
Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Враховуючи те, що позивачем оскаржено постанову з підстав відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, враховуючи відсутність доказів вини позивача, суд, не порушуючи засад диспозитивності, розглядаючи справу в межах позовних вимог, приходить до висновку про скасування постанови і закриття справи про адміністративне правопорушення згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 5 ст. 139 КАС України).
Як вбачається з наданої копії довідки до акта огляду МСЕК серії 10ААА №869259 (а.с. 6), позивач звільнений від сплати судового збору у зв`язку з тим, що має інвалідність другої групи, а тому судові витрати компенсуються за рахунок держави.
Підстави для допущення до негайного виконання судового рішення та для скасування заходів забезпечення позову відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 72-77, 139, 241-246, 286 КАС України, суд -
ухвалив:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити повністю.
Визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення №66 від 10 жовтня 2025 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Судові витрати у вигляді судового збору компенсувати за рахунок держави.
Місце проживання позивача ОСОБА_1 : АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_1 .
Місцезнаходження відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 : АДРЕСА_4 ; ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ НОМЕР_2 .
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя:       Гарбуз О. С.