441/1720/25 2/441/120/2026	

Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и

22.01.2026 Городоцький районний суд Львівської області у складі:
головуючого-судді Яворської Н.І.
за участі секретаря судових засідань Цап І.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Городок Львівської області, за правилами загального позовного провадження, справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до Городоцької міської ради Львівської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами,

в с т а н о в и в:

22.08.2025 адвокат Гриньо М.І. в інтересах позивачів звернувся в суд із позовом до Городоцької міської ради Львівської області про визнання за ними права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, за кожним, по АДРЕСА_1 за законом після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позовні вимоги мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і ОСОБА_4 та бабця позивачів ОСОБА_5 і ОСОБА_6 - ОСОБА_7 , а 22.01.2021 відповідно брат та дядько позивачів - ОСОБА_8 , який одружений не був, дітей не мав. Померлій ОСОБА_7 на праві особистої власності належав жилий будинок з приналежними до нього будівлями і спорудами у АДРЕСА_1 . Вищевказаний житловий будинок належав колгоспному двору, головою якого була ОСОБА_7 . Згідно записів у погосподарських книгах за 01.04.1988 - 15.04.1991, остання була головою двору, членами колгоспного двору, які не втратили та зберегли право на частку в майні двору були її діти ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та онуки ОСОБА_5 і ОСОБА_9 . Виходячи з вимог ст.ст.120, 123 ЦК України в редакції 1963року, які діяли станом на 15.04.1991 і регулювали власність колгоспного двору, зазначені вище особи мали в рівних частках право на майно колгоспного двору, тобто кожен 1/7 частку вищевказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 відкрилася спадщина за законом, оскільки заповідального розпорядження він за життя не склав, в тому числі на належну йому 1/7 частку у майні колишнього колгоспного двору, а саме житлового будинку в АДРЕСА_1 , яку у відповідності до вимог ст.ст.1261, 1268 ЦК України, який вступив в дію з 01.01.2004 прийняла його мати ОСОБА_7 , оскільки на час відкриття спадщини вона була зареєстрована і постійно проживала зі спадкодавцем у означеному будинку, доглядала за сином до дня смерті та займалась його похованням. Таким чином, ОСОБА_7 , з урахуванням належної їй частки, як члену колгоспного двору, належало 2/7 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що в АДРЕСА_1 (1/7 + 1/7 = 2/7). Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 відкрилась спадщина за законом, оскільки заповідального розпорядження вона за життя не склала, на належні їй 2/7 частки житлового будинку в АДРЕСА_1 , з яких 1/7 частка у майні колишнього колгоспного двору та 1/7 частку, яку вона успадкувала після смерті сина ОСОБА_8 . У відповідності до вимог ст.ст.1261, 1268 ЦК України, спадщину після смерті ОСОБА_7 прийняла її дочка ОСОБА_1 та син ОСОБА_2 , оскільки на час відкриття спадщини вони постійно проживали зі спадкодавцем. Таким чином, ОСОБА_1 і ОСОБА_2 успадкували по 1/7 частки житлового будинку, що в АДРЕСА_1 , кожен, після смерті матері ОСОБА_7 . За вказаних обставин, ОСОБА_1 належить 1/7 частки житлового будинку, що в АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_7 , ОСОБА_2 належить 2/7 частки (1/7 частки у майні колишнього колгоспного двору та 1/7 частка після смерті матері ОСОБА_7 ), а позивачам ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 належить по 1/7 частці цього ж житлового будинку, кожному, як членам у майні колишнього колгоспного двору. Звернувшись до Городоцької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 після смерті матері ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивачка ОСОБА_1 отримала відповідь про те, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом не можливо, оскільки житловий будинок належить колгоспному двору, головою якого була ОСОБА_7 , є живі інші члени колгоспного двору, тому в разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривається. В інший спосіб, а ніж в судовому порядку, позивачі не мають можливості оформити право власності на належні їм частки житлового будинку АДРЕСА_1 , а тому вимушені звернутися до суду за захистом своїх прав та законних інтересів, просив позов задовольнити.
 
Позивачі в судове засідання не з`явились, 22.01.2026 їх представник – адвокат Гриньо М.І. подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, 01.10.2025 міський голова подав письмові пояснення, за змістом яких позовні вимоги не заперечив, просив про розгляд справи за відсутності їх представника. 
Дослідивши матеріали справи, суд приходить висновку про задоволення позову з наступних підстав.
Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Згідно ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, має право безпосередньо звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.
Судом встановлено ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і ОСОБА_4 та бабця позивачів ОСОБА_5 і ОСОБА_6 - ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 13.06.2024.
ІНФОРМАЦІЯ_4 помер брат позивачів позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і ОСОБА_4 та дядько позивачів ОСОБА_5 і ОСОБА_6 - ОСОБА_8 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 26.01.2021.
ОСОБА_7 на праві особистої власності належав жилий будинок з приналежними до нього будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , тепер АДРЕСА_1 , який відносився до суспільної групи «колгоспний двір», головою якого була ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 05.11.1990, записаного в реєстрову книгу №63, довідкою Самбірського МБТІ від 04.03.2025 №437 та довідкою виконавчого комітету Городоцької міської ради №260 від 27.05.2025 про перейменування адреси будинку.
Відповідно до довідки виконкому Городоцької міської ради Львівської області №216 від 26.06.2025 та записів з погосподарських книг за 1988 – 1991 роки, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , до дня смерті проживала та була зареєстрована в с. В.Калинка Львівської області, вона була головою двору означеного будинковолодіння, членами колгоспного двору, які не втратили та зберегли право на частку в майні двору були її діти ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та онуки ОСОБА_5 і ОСОБА_9 . 
Виходячи з вимог ст.ст.120, 123 ЦК України в редакції 1963року, які діяли станом на 15.04.1991 і регулювали власність колгоспного двору, зазначені вище особи мали в рівних частках право на майно колгоспного двору, тобто кожен на 1/7 частку вищевказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами.
Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 відкрилась спадщина за законом, оскільки заповідального розпорядження він за життя не склав, в тому числі на належну йому 1/7 частку у майні колишнього колгоспного двору - житлового будинку в АДРЕСА_1 , яку у відповідності до вимог ст.ст.1261, 1268 ЦК України, який вступив в дію з 01.01.2004, прийняла його мати ОСОБА_7 , оскільки на час відкриття спадщини вона була зареєстрована і постійно проживала зі спадкодавцем у означеному будинку, доглядала за сином до дня смерті та займалась його похованням, що підтверджується актом обстеження житлового будинку від 07.08.2025.
Таким чином, ОСОБА_7 , з урахуванням належної їй частки, як члену колгоспного двору, належало 2/7 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що в АДРЕСА_1 (1/7 + 1/7 = 2/7).
Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 відкрилася спадщина за законом на належні їй 2/7 частки житлового будинку в АДРЕСА_1 , з яких 1/7 частка у майні колишнього колгоспного двору та 1/7 частка, яку вона успадкувала після смерті сина ОСОБА_8 . 
У відповідності до вимог ст.ст.1261, 1268 ЦК України, спадщину після смерті ОСОБА_7 прийняла її дочка ОСОБА_1 та син ОСОБА_2 , оскільки на час відкриття спадщини вони постійно проживали зі спадкодавцем в житловому будинку, що в АДРЕСА_1 , що підтверджується актом обстеження житлового будинку №243 від 03.07.2025.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду від 28 квітня 2021 року в справі №204/2707/19 (провадження №61-15380св20), державна реєстрація спадкоємця сама по собі не є беззаперечним доказом його постійного проживання на момент смерті спадкодавця за адресою реєстрації. Частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного.
Таким чином, ОСОБА_1 і ОСОБА_2 успадкували по 1/7 частки житлового будинку, що в АДРЕСА_1 , кожен, після смерті матері ОСОБА_7 .
Отже, за вищевказаних обставин, ОСОБА_1 належить 1/7 частки житлового будинку, що в АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_7 , ОСОБА_2 належить 2/7 частки (1/7 частки у майні колишнього колгоспного двору та 1/7 частка після смерті матері), а позивачам ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 належить по 1/7 частці цього ж житлового будинку, кожному, як членам у майні колишнього колгоспного двору.
Звернувшись до Городоцької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 після смерті матері ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачка ОСОБА_1 отримала відповідь про те, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом не можливо, оскільки житловий будинок належить колгоспному двору, головою якого була ОСОБА_7 , є живі інші члени колгоспного двору, тому в разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривається.
У відповідності до вимог ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
За положеннями Цивільного кодексу Української РСР в ред. 1963 року, колгоспний двір визначався як сімейно-трудове об`єднання осіб, всі або частина яких є членами колгоспу, брали участь у суспільному виробництві колгоспу та спільно вели підсобне господарство на присадибній ділянці. 
З введенням у дію 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність» колгоспні двори ліквідовано і питання права власності на майно колишніх колгоспних дворів регулюється нормами ЦК УРСР 1963 року. 
Правовий режим власності колгоспного двору, виділ частки з колгоспного двору, його поділ, а також підстави втрати права на частку в майні колгоспного двору було визначено статтями 120-126 ЦК УРСР 1963 року. 
Відповідно до положень ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності і розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. 
Проте, як роз`яснено у пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, правила статті 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 01 липня 1990 року. При припиненні двору з інших підстав (перетворення колгоспу у радгосп, виходу з колгоспу членів двору тощо), а також в разі смерті члена двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору (майна, що збереглося), відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.
Відповідно до п.п. «г» п.6 постанови пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», за правилами ст.563 ЦК України 1963 року, спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 01 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. 
Відповідно до ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
За правилами ст.ст.1217, 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом).
Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
За положеннями ст.ст. 1268, 1269 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини.
Позивачі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 прийняли спадщину після смерті матері ОСОБА_7 , оскільки на час відкриття спадщини постійно проживали зі спадкодавцем в житловому будинку, що в АДРЕСА_1 , протягом встановленого законом строку від спадщини не відмовлялися. 
З огляду на вищенаведене, суд вважає, що є підстави до задоволення позову.
Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вирішуючи питання судового збору залишає такий за позивачами.
Керуючись ст.ст. 4, 10, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :
позов задовольнити. 
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , право власності на 1/7 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , право власності на 2/7 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , з яких 1/7 частка у майні колишнього колгоспного двору та 1/7 частка в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , право власності на 1/7 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , як частку у майні колгоспного двору.
Визнати за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , право власності на 1/7 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , як частку у майні колгоспного двору.
Визнати за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , право власності на 1/7 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , як частку у майні колгоспного двору.
Визнати за ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , право власності на 1/7 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , як частку у майні колгоспного двору.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Яворська Н.І.