СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА  

ун. № 759/20603/24
пр. № 1-кп/759/464/26 
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 січня 2026 року м.Київ
Святошинський районний суд м. Києва в складі: 
головуючої судді ОСОБА_1 
секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві об`єднані кримінальні провадження №12024105080001099 від 24.09.2024 та №12024105080001276 від 06.11.2024 стосовно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Юр`єве Путивльського району Сумської області, українця, громадянина України, неодруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 
- 05.08.2024 Святошинським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік,
який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 , будучи раніше засудженим: 05.08.2024 Святошинським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову вчинив новий умисний злочину сфері обігу наркотичних засобів за наступних обставин.
Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, місце та спосіб, але не пізніше 24.09.2024 року, ОСОБА_3 придбав у невстановленої особи дві пігулки наркотичного засобу - метадону, для особистого вживання, без мети збуту.
Надалі, усвідомлюючи, що вказані пігулки містять в собі наркотичний засіб - метадон, ОСОБА_3 , маючи злочинний намір спрямований на незаконне придбання та зберігання без мети збуту наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадон, поклав їх до кишені штанів в які був одягнутий, таким чином придбав та став зберігати при собі без мети збуту, для особистого вживання.
В той же день, 24.09.2024, приблизно о 18 годині 50 хвилин, знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Литвиненко-Вольгемут, 5, був зупинений працівниками поліції, та в подальшому в період часу з 18 години 50 хвилин до 19 години 10 хвилин, на законну вимогу яких, в ході огляду місця події, у присутності двох понятих, із кишені штанів передав для огляду дві таблетки білого кольору, які містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), масою 0,044г., який згідно списку №1 «Наркотичні засоби, обіг яких обмежено» Таблиці ІІ «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770 є наркотичним засобом, обіг якого обмежено. 
Крім того, ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом, 05.11.2024, за адресою: м. Київ, бул. Кольцова 17, у невстановленої досудовим розслідуванням особи, незаконно придбав поліетиленовий пакет з порошкоподібною речовиною, що містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, масою 0,426 г.
Усвідомлюючи, що дана порошкоподібна речовина містить психотропну речовину, обіг якоїобмежено - амфетамін, ОСОБА_3 , маючи злочинний намір, спрямований на зберігання без мети збуту психотропної речовини, поклав її до лівої кишені своїх штанів, таким чином придбав та став зберігати психотропну речовину обіг якої обмежено - амфетамін, без мети збуту, для особистого вживання.
В подальшому, 05.11.2024 року, о 15 год. 36 хв., ОСОБА_3 , знаходячись на прилеглій території будинку, що за адресою: м. Київ, бул. Миколи Руденка 15-А, був викритий працівниками поліції, яким добровільно, у присутності двох понятих, із лівої кишені своїх штанів видав поліетиленовий пакет з порошкоподібною речовиною. 
Згідно висновку експерта Київського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/111-24/64942-НЗПРАП від 12.11.2024 надана на дослідження порошкоподібна речовина білого кольору містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін.
Загальна маса амфетаміну в речовині становить 0,426 г.
Амфетамін, згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року №770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», «Список №2 психотропні речовини, обіг яких обмежено» в «Таблиці І», є психотропною речовиною, обіг якої обмежено, та згідно Таблиці № 1 Наказу Міністерства охорони здоров`я від 01.08.2000 №188 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» розмір виявленого та вилученого амфетаміну масою 0,426 грамів у ОСОБА_3 , є достатнім для притягнення до кримінальної відповідальності.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309 КК України, визнав повністю та надав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочинів, у скоєному щиро розкаявся, зазначив, щоусвідомлює протиправність своєї поведінки та засуджує свої дії.
Враховуючи те, що учасниками процесу не оспорювались фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, в порядку ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження всіх доказів по справі та обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують його особу. При цьому судом роз`яснено учасникам процесу, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , показання якого є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції, дослідивши матеріали кримінального провадження в обсязі, узгодженому сторонами кримінального провадження, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень доведена повністю та кваліфікує його дії за ч.2 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу та психотропної речовини без мети збуту, вчинене особою протягом року після засудження за цією статтею. 
Вирішуючи питання про призначення виду та розміру покарання ОСОБА_3 , суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року N 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.
За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання.
Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинений злочин, яке виконує виправну функцію, а індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду, з метою визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України віднесено до категорії нетяжкого злочину, кількість епізодів злочинної діяльності, відношення обвинуваченого до скоєного, який критично оцінює свою поведінку, особу обвинуваченого, який раніше судимий, кримінальні правопорушення вчинив під час іспитового строку, неодружений, офіційно не працевлаштований, підробляє вантажником, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря - нарколога не перебуває.
Обставиною, яка згідно ст. 66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_3 є щире каяття, яке полягає у відвертому особистому осуді обвинуваченим своєї поведінки, негативному морально-психологічному ставленні до скоєного, розкриттям усіх обставин кримінального правопорушення.
Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_3 , не встановлено.
З огляду на вищевикладене, виходячи із сукупності усіх обставин кримінального провадження, беручи до уваги ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до переконання, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства неможливе та вважає за потрібне призначити йому покарання в межах, передбачених санкцією ч. 2 ст. 309 КК України, у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 1 (один) місяць.
Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування ст.75 КК про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.
Згідно із положеннями ч. 4 ст. 71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Враховуючи, що ОСОБА_3 вчинив новий злочин в період іспитового строку за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 05.08.2024 року, яким останнього засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, суд, керуючись ч.3 ст. 78 КПК України, приходить до висновку про необхідність засудження ОСОБА_3 із застосуванням ст. 71 КК України, та до покарання за цим вироком частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком, яка відповідно до ч.1 ст.72 КК України становить 6 місяців позбавлення волі ( при складанні покарань за сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі).
На думку суду, саме таке покарання є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення як підсудним, так й іншими особами нового злочину, досягнення мети, визначеної ст. 50 КК України.
Питання про долю речових доказів суд вирішує в порядку статті 100 КПК України.
Згідно ч.2 ст. 124 КПК України, суд стягує з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні, які складають 6367 (шість тисяч триста шістдесят сім) грн. 20 коп. (витрати на проведення експертизи № СЕ-19/111-24/64942-НЗПРАП від 12.11.2024 становлять 3183 грн. 60 коп.; витрати на проведення експертизи №СЕ-19/111-24/55403-НЗПРАП від 29.09.2024 становлять 3183,60 грн.). 
Вирішуючи питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься й питання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, суд враховує, що ОСОБА_3 , як на стадії досудового розслідування, так і під час судового провадження, запобіжний захід не обирався, жодних клопотань від прокурора з даного питання не надходило, а тому суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого до набрання вироком законної сили запобіжного заходу.
Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368, 369-371, 373-376 КПК України, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд
ухвалив:

ОСОБА_3  визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.309 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 1 (один) місяць.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного  ОСОБА_3  за цим вироком, частково приєднати невідбуте покарання, призначене за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 05.08.2024 року, остаточно призначивши йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 2 (два) місяці.
Строк відбування покарання  ОСОБА_3  рахувати з моменту затримання у зв`язку з виконанням вироку.
Стягнути з  ОСОБА_3  на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні, що становлять 6367 (шість тисяч триста шістдесят сім) грн. 20 коп. 
Речові докази: поліетиленовий пакет із двома таблетками метадону, вагою 0,044 г., (сейф пакет № 0003909); спец пакет №0013062, всередині якого порошкоподібна речовина, яка містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, масою 0,426 г., - знищити.
Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених ч.2 ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. 

Суддя: ОСОБА_1