"29" січня 2026 р. Справа № 363/412/26

ПОСТАНОВА
 ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

29 січня 2026 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Олійник С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Вишгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області щодо
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_1 .
який притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

встановив:

16.01.2026 року близько 15 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 ,
ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно свого зятя ОСОБА_2 , а саме: словесно ображав його нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим завдав шкоди психологічному здоров`ю потерпілого.
Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Зазначені обставини підтверджуються такими доказами:
протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 967713 від 16.01.2026 року, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_1 протокол підписав, зауважень та скарг щодо його змісту не висловлював;
протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію, відповідно до якого 16.01.2026 року близько 15 год. 00 хв. ОСОБА_1 вчинив сварку;
письмовими поясненнями ОСОБА_2 , в яких останній підтвердив обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення;
заявою та письмовими поясненнями ОСОБА_1 , відповідно до яких останній зазначив, що йому не було відомо з якої причини прибули працівники поліції, та повідомив, що жодних правопорушень не вчиняв;
заявою ОСОБА_1 , у якій останній зазначив, що своєї вини не визнає.
ОСОБА_1 у судове засідання прибув, надав суду заяву, в якій зазначив, що свою провину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення визнає, просить суд провести розгляд справи за його відсутності.
Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного. 
Відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, тягне за собою накладення штрафу від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.
Суд враховує, що первинна відмова ОСОБА_1 від визнання вини не спростовує фактичних обставин справи та оцінюється судом у сукупності з іншими доказами, які є послідовними, взаємоузгодженими та достатніми для висновку про наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а його вину доведено повністю.
При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Обставин, які відповідно до ст. ст. 34, 35 КУпАП, пом`якшують або ж обтяжують відповідальність ОСОБА_1 суд не вбачає.
Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.
Разом з тим, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 відноситься до категорій осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.
При обранні стягнення суд ураховує конкретні обставини справи та дані про особу правопорушника.
З урахуванням наведеного та керуючись статтями 33, 173-2, 283 і 284 КУпАП, суддя

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та застосувати до його адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП України судовий збір в розмірі 665 грн. 60 коп. на користь держави. 
Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови – не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. 
У разі несплати штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. 
Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Вишгородський районний суд протягом 10 днів з дня її винесення. 
Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення. 

Суддя С.В. Олійник