Справа № 127/38258/25
Провадження 2-а/127/387/25 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2026 року 

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Вохмінової О.С.
з участю секретаря судових засідань Гудими Р.В. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови,
в с т а н о в и в:

позов зареєстрований судом 05.12.2025 року і мотивований тим, що 20.05.2025 року т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 прийнято постанову № 2780 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ст. 210-1 ч. 3 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. 
Зазначена постанова надійшла представнику позивача на запит лише 02.12.2025 року, тому позивач просив поновити строк звернення до суду з позовом. 
Зі змісту постанови вбачається, що ОСОБА_1 порушив вимоги абз. 3 ч. 10 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», абз. 2 ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та п.п. 2 п. 1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних згідно Додатку 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а саме згідно Наказу № М- 2025-62/1 від 03.04.2025 року був оповіщений про явку до ІНФОРМАЦІЯ_3 до 08.04.2025 року, але ОСОБА_1 не прибув за викликом, що є порушенням мобілізаційного законодавства. 
Обставини, що викладені в постанові, не відповідають дійсності, тому дану постанову позивач вважає незаконною і такою, що підлягає скасуванню.
Позивач ОСОБА_1 працює в ТОВ «АТБ-Маркет» у м. Липовець і на початку квітня 2025 року відділ кадрів повідомив позивача про те, що його викликають до ІНФОРМАЦІЯ_4 і надав для ознайомлення розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_4 № 293 від 01.04.2025 року про необхідність явки. Однак, у розпорядженні була відсутня дата, на яку необхідно прибути до ІНФОРМАЦІЯ_4 , а тому дане розпорядження було оформлене не належним чином та викликало сумнів у його справжності, тому ОСОБА_1 відмовився від його отримання. 
П.п. 2 п. 2 Додатку 2 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`заних та резервістів, затвердженого Постановою КМУ № 1487, визначено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів та збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування соціальної підтримки тощо. 
Форма та зміст розпорядження визначені в Додатку 13 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 року № 1487, згідно якого розпорядження обов`язково має містити дату, на яку необхідно прибути до ТЦК та СП.
Оскільки у розпорядженні була відсутня дата, обов`язок позивача прибути до ІНФОРМАЦІЯ_4 08.04.2025 року не виник. Тому позивач не порушував норм законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію і в подальшому самостійно з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_4 , тобто не мав наміру ухилятись від явки. 
Позивач ОСОБА_1 просив поновити строк на оскарження постанови №2780 від 20.05.2025 року та скасувати зазначену постанову, а провадження у справі про притягнення його до відповідальності за ст. 210-1 ч. 3 КУпАП закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Провадження у даній справі відкрито ухвалою суду від 08.12.2025 року.
В судовому засіданні представник позивача Коцурак Т.Ю. позов підтримала за викладених у ньому обставин, просила позов задоволити. Зауважила, що вимог закону ОСОБА_1 не порушував, підстав для притягнення його до відповідальності за ст. 210-1 ч. 3 КУпАП та накладення штрафу не було. За місцем роботи йому повідомили, що слід з`явитись до ТЦК, але в розпорядженні не було дати, тому ОСОБА_1 відмовився його отримати. З`явився до ТЦК 19.05.2025 року, оскільки в застосунку Резерв+ була відмітка про порушення мобілізаційного законодавства. В той самий день йому вручили протокол і повідомили, що постанова надійде поштою. Копію постанови представник позивача отримала лише 02.12.2025 року на електронну адресу, тому просила поновити строк на звернення до суду з позовом. 
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав відзив на позов і просив повністю відмовити в його задоволенні.
08.01.2026 року судом зареєстрований відзив на позовну заяву, згідно якого 01.04.2025 року ІНФОРМАЦІЯ_5 на адресу ТОВ «АТБ-Маркет» було направлене розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 293 здійснити оповіщення військовозобов`язаного ОСОБА_1 про його виклик до ІНФОРМАЦІЯ_6 на 08.04.2025 року на 9.00 год. Інспектором з військового обліку ТОВ «АТБ-Маркет» 08.04.2025 року було надане повідомлення про виконання розпорядження № 293 від 01.04.2025 року, проте ОСОБА_1 відмовився від підпису в наказі № М-2025-62/1, про що складений акт про відмову в отриманні розпорядження. При цьому він не заявив, що розпорядження оформлене не належним чином. Оскільки позивач не прибув 08.04.2025 року за викликом, він порушив вимоги абз. 2 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» і його дії кваліфіковані за ст. 210-1 КУпАП. 19.05.2025 року ОСОБА_1 було доставлено органами Національної поліції до ІНФОРМАЦІЯ_4 і за фактом порушення складено протокол за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. В письмових поясненнях ОСОБА_1 підтвердив, що був оповіщений про виклик, але відмовився від підпису в зв`язку з тим, що оформляв документи на відстрочку по догляду за матір`ю з інвалідністю 2 групи, тобто, свою вину визнав. ОСОБА_1 отримав другий примірник протоколу і був повідомлений про розгляд справи 20.05.2025 року, але подав клопотання про розгляд справи у його відсутність. На підставі зібраних доказів його було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу. Тому постанова про притягнення позивача до відповідальності та накладення штрафу прийнята на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України і підстав для скасування оскаржуваної постанови немає.
Заслухавши пояснення представника позивача, враховуючи позицію відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.
Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені ст. 286 КАС України.
Судом встановлено, що згідно витягу з електронного кабінету призовників, військовозобов`язаних та резервістів Резерв + військовозобов`язаний ОСОБА_1 перебуває на обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_7 ( ОСОБА_3 ) за місцем реєстрації проживання – АДРЕСА_1 . Номер в реєстрі «Оберіг» 290720210693713600006.
Дата уточнення даних – 22.05.2025 року.
ОСОБА_1 надана відстрочка від призову на військову службу на підставі п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Також в судовому засіданні встановлено, що 01.04.2025 року ІНФОРМАЦІЯ_5 було сформоване розпорядження № 293, адресоване директору ТОВ «АТБ-Маркет» (м. Дніпро, просп. О.Поля, 40), здійснити оповіщення військовозобов`язаних , які перебувають на військовому обліку в ТОВ «АТБ-Маркет» про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_6 та забезпечити їх прибуття «_____» _______ 2025 року о 9.00 год. за адресою АДРЕСА_2 , в тому числі громадянина ОСОБА_1 , а про результати виконання розпорядження поінформувати до «____» _____ 2025 року (а.с. 62). 
На виконання вказаного розпорядження регіональним директором ТОВ «АТБ-Маркет» прийнятий наказ № М-2025-62/01 від 03.04.2025 року відповідальним особам за військовий облік на підприємстві, керівникам підрозділів, керуючим магазинів забезпечити оповіщення військовозобов`язаних ознайомити під підпис з розпорядженням № 293 від 01.04.2025 року ІНФОРМАЦІЯ_6 підлеглих працівників, зазначених у розпорядженні, про необхідність прибути до ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою АДРЕСА_3 , у дату вказану у розпорядженні, а саме 10.04.2025 року о 9.00 годині (а.с. 63). 
07.04.2025 року керуючим магазину ТОВ «АТБ-Маркет» Гаєвською О.В. в присутності свідків складений акт про те, що ОСОБА_1 повідомлено , що він відповідно до ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» на підставі повідомлення, виданого ІНФОРМАЦІЯ_8 повинен з`явитись до відділу за адресою АДРЕСА_2 о 9.00 год., роз`яснено відповідальність за порушення законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, але ОСОБА_1 відмовився отримати повістку і заявив, що адміністрація магазину не має таких повноважень і такі розпорядження він буде приймати лише від представників ІНФОРМАЦІЯ_9 (а.с. 57 зворот). 
Таким чином, відповідачем не було надано доказів того, що ОСОБА_1 за розпорядженням був викликаний і зобов`язаний був з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_10 саме до 08.04.2025 року, а не 10.04.2025 року, як зазначено в наказі №М-2025-62/1 від 03.04.2025 року чи в інший день, а дата явки в самому розпорядженні не вказана. 
19.05.2025 року ІНФОРМАЦІЯ_5 складений протокол № 420 відносно ОСОБА_1 про притягнення його до відповідальності за ст. 210-1 ч. 3 КУпАП, а саме за те, що ОСОБА_1 порушив вимоги абз. 3 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», абз. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та п.п. 2 п. 1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних згідно додатку 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого Постановою КМУ № 1487 від 30.12.2022 року, а саме згідно наказу № М-2025-62/1 від 03.04.2025 року був оповіщений про явку до ІНФОРМАЦІЯ_3 до 08.04.2025 року, але громадянин ОСОБА_1 не прибув за викликом, що є порушенням мобілізаційного законодавства (а.с. 51-52). ОСОБА_1 отримав копію протоколу і йому було повідомлено, що справа буде розглянута 20.05.2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , але ОСОБА_1 зазначив про розгляд справи у його відсутність. 
19.05.202 року ОСОБА_1 надав письмові пояснення до протоколу, згідно яких 07.04.2025 року був оповіщений розпорядженням № 293 від 01.04.2025 року про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 для уточнення облікових даних. Від підпису відмовився в зв`язку з тим, що оформляв документи на відстрочку по догляду за матір`ю інвалідом 2 групи (а.с. 52 зворот). 
20.05.2025 року т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковником ОСОБА_2 прийнято постанову № 2780 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ст. 210-1 ч. 3 КУпАП за «порушення вимог абз. 3 ч. 10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» та абз. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та п. 2 ч. 1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних згідно додатку 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ № 1487 від 30.12.2022 р., а саме згідно наказу № М-2025-62/1 від 03.04.2025 року був оповіщений про явку до ІНФОРМАЦІЯ_3 до 08.04.2025 року, але ОСОБА_1 не прибув за викликом, що є порушенням мобілізаційного законодавства».
Постанова прийнята у відсутності ОСОБА_1 і була вручена представнику позивача Коцурак Т. за її клопотанням шляхом надіслання на електронну пошту лише 02.12.2025 року (а.с. 34), тому клопотання представника про поновлення строку звернення до суду із даним позовом підлягає задоволенню на підставі ст. ст. 121, 123 КАС України. 
Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Відповідно до ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.
Згідно частини 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно вимог ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).
Згідно вимог ст. 235 КУпАП, Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Згідно з ч. 7 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.
Відповідальність за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП настає за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період (в редакції згідно Закону № 3696-IX від 09.05.2024 року). Примітка. Положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.
Відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період в Україні настав з 17.03.2014 року, після оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 N 303/2014 «Про часткову мобілізацію», продовжений Указом Президента України від 14.01.2015 року № 15/2015 «Про часткову мобілізацію» та Указом Президента України від 24.02.2022 року № 69/2022 «Про загальну мобілізацію». 
Згідно Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 року, введено в Україні воєнний стан з 05.30 год. 24.02.2022 року, строк дії якого продовжено неодноразово. 
Президент України відповідного рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу не приймав, тому особливий період в Україні станом на день розгляду справи не припинений.
Згідно ч.ч. 1, 5 ст. 33 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Постановою КМУ від 30.12.2022 року № 1487 затверджені Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів та Правила військового обліку призовників і військовозобов`язаних та резервістів (Додаток № 2 до постанови в редакції станом на дату складення протоколу про адміністративне правопорушення), які визначають механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовий облік) центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами (далі - державні органи), органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності (далі - підприємства, установи та організації), а також визначають особливості ведення військового обліку громадян України, які постійно або тимчасово перебувають за кордоном.
Відповідно до п.п. 2 п. 1 Правил призовники, військовозобов`язані та резервісти зобов`язані прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.
Форма та зміст розпорядження визначені в додатку 13 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 року № 1487, згідно з яким розпорядження обов`язково має містити дату, на яку необхідно прибути до територіального центру комплектування тас соціальної підтримки. 
В судовому засіданні було встановлено, що у розпорядженні № 293 була відсутня дата, на яку ОСОБА_1 слід з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_6 , тому твердження відповідача, що у позивача виник обов`язок з`явитись до 08.04.2025 року є безпідставним і необґрунтованим. 
До того ж, протокол і постанова складені відносно ОСОБА_1 за те, що згідно наказу № М 2025-62/1 від 03.04.2025 року він був оповіщений про явку до ТЦК до 08.04.2025 року, разом з тим, у вказаному наказі дата прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_6 – 10.04.2025 року. 
Враховуючи наведені обставини і розбіжності у документах щодо явки ОСОБА_1 до ТЦК, враховуючи відсутність в розпорядженні дати, на яку йому слід з`явитись, суд дійшов висновку, що заперечення відповідача і твердження про ухилення ОСОБА_1 від виконання обов`язків, передбачених Законом України «Про військовий обов`язок та військову службу», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Правилами військового обліку призовників і військовозобов`язаних та резервістів, є безпідставними. 
На момент складення протоколу про адміністративне правопорушення і прийняття оскаржуваної постанови у відповідача були відсутні докази належного повідомлення ОСОБА_1 про необхідність прибути до ТЦК до 08.04.2025 року. 
Таким чином, складений щодо позивача протокол про адміністративне правопорушення та прийнята постанова без обґрунтування її належними доказами не дають підстав для висновку про наявність вини в діях ОСОБА_1 і вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 210-1 ч. 3 КУпАП.
Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 18 липня 2020 року у справі №216/5226/16-а, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.
Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:
1) про накладення адміністративного стягнення;
2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;
3) про закриття справи.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. 
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. 
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Згідно з ч.1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Частиною 3 статті 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:
1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;
2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);
3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;
4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Враховуючи наведені обставини і норми закону, а також відсутність належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, суд дійшов висновку, що постанову № 2780 від 20.05.2025 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП слід скасувати, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП – закрити на підставі п. 1ч. 1 ст. 247 КУпАП. 
Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 77, 90, 139, 241-244, 246, 268-272, 286 КАС України, суд,

в и р і ш и в :

поновити строк звернення до суду із адміністративним позовом. 
Скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 № 2780 від 20.05.2025 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП - закрити.
Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів відповідно до вимог ст.ст. 272, 293, 295 КАС України. 
Учасники справи:
- позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 
- відповідач ІНФОРМАЦІЯ_12 , АДРЕСА_5 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 
Повне рішення складене 26.01.2026 року. 
Суддя: