Справа № 214/8953/25
2/214/735/26
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
19 січня 2026 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Ковтун Н.Г.
за участю секретаря судового засідання Фартушної Є.К.
розглянувши в м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Факторінгс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором,
ВСТАНОВИВ:
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Факторінгс» (далі ТОВ «ФК «Факторінгс») звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення 3 % річних за ст. 625 ЦК України, загальний розмір якого становить 1927,07 дол. США, що на дату розрахунку за курсом НБУ (02.09.2025) є еквівалентом 79 727,13 гривень. 
В обґрунтування вимог зазначено, що 23 листопада 2007 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 укладено договір «Автопакет» № 8/2007/840-К/2059-АП, згідно умов якого банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти в сумі 9580,20 доларів США, відсоткова ставка 14,85 % річних на рік, цільове використання кредиту придбання автотранспортного засобу. Рішенням суду від 24 березня 2015 року у справі № 214/7644/14-ц за позовом ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 стягнуто солідарно з відповідачів заборгованість за вказаним договором, у сумі 13 112,99 доларів США. 
В подальшому 08.05.2020 року ТОВ «ФК Факторінгс» на підставі Договору №GL2N78545 про відступлення прав вимоги, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В., за реєстровим № 580, придбано у ПАТ «КБ «НАДРА» права вимоги щодо відповідачів за кредитним договором. 
Заборгованість відповідачів за судовим рішенням , у розмірі 13 112,99 доларів США, дотепер залишається непогашеною у зв`язку із чим, ТОВ «ФК «ФАКТОРІНГС» має право на нарахування 3% річних, що є особливою мірою відповідальності відповідачів за прострочення виконання грошового зобов`язання. 
09 вересня 2025 року судом відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Відповідач, який належним чином повідомлявся про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, не скористався своїм правом та не направили до суду відзив на позовну заяву.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків.
Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами, 23 листопада 2007 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 укладено договір «Автопакет» № 8/2007/840-К/2059-АП, згідно умов якого банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти в сумі 9580,20 доларів США, відсоткова ставка 14,85 % річних на рік, цільове використання кредиту придбання автотранспортного засобу. 
Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 березня 2015 року у справі № 214/7644/14-ц за позовом ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 стягнуто солідарно з відповідачів заборгованість за вказаним договором, у сумі 13 112,99 доларів США. 
08 травня 2020 р. між ПАТ«КБ «Надра` та ТОВ «ФК «Факторінгс» був укладений договір № GL2N78545 про відступлення прав вимоги, за умовами якого первісний кредитор ПАТ«КБ «Надра» відступило, а новий кредитор ТОВ «ФК «Факторінгс» набуло право вимоги за договором № 8/2007/840-К/2059-АПвід 23.11.2007 до боржників.
Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно із частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Відповідно до частини першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Частиною другою статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язання виникають із підстав, встановлених статтею 11 ЦК України.
Відповідно до статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.
Згідно із статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 598 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Згідно з вимогами статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
З огляду на вищенаведені норми права, грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки із договірних відносин, а й з інших підстав, зокрема, і факту наявності боргу, встановленого рішенням суду.
Відповідно до частини другоїстатті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання.
Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц, провадження № 14-241 цс 19та № 646/14523/15-ц, провадження № 14-591 цс 18. Крім того, Верховний Суд у постанові від 01 липня 2020 року у справі № 535/757/17, провадження № 61-30148 св 18, зроблено аналогічний висновок щодо подібних правовідносин.
Отже, у розумінні наведених положень закону позивач, як кредитор, вправі вимагати стягнення в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних до повного виконання грошового зобов`язання.
Так, судом установлено, що ОСОБА_1 має невиконане грошове зобов`язання перед ТОВ «ФК «Факторінгс» , яке визначено судовим рішенням від 24 березня 2015 року в загальній сумі 13 112,99 доларів США.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц, провадження № 14-446 цс 18, вказано, що у частині другій статті 625 ЦК України прямо зазначено, що 3 % річних визначаються від простроченої суми за весь час прострочення. Тому при обрахунку 3 % річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні.
Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 15 листопада 2023 року у справі № 711/4585/22 (провадження № 61-8119 св 21).
Згідно наведеного у тексті позовної заяви розрахунку позивачем, за період з 02.04.2017 по 23.02.2022 сума 3% річних, нарахованих на суму боргу в розмірі 13 112,99 доларів США, визначеного судовим рішенням, становить 1927,07 доларів США.
Розміри заборгованості відповідачі не спростували, контррозрахунку боргу не надали.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).
Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Оскільки належним чином повідомлена про дату слухання справи відповідач відзиву на позов та доказів на його підтвердження, суду не надала, враховуючи, що цивільне судочинство згідно частин першої-третьої статті 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, так як відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, беручи до уваги, що обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позову, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, тому суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог.
Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 2422,40 грн., сплачений ним при подачі позову, тому оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі, суд з врахуванням положень статті 141 ЦПК України вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати.
Керуючись ст. ст. 525, 526, 530, 610, 625, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 10, 12,13, 141, 263, 265, 280-284, 288 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов Товариства зобмеженою відповідальністю«Фінансова компанія«Факторінгс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором- задовольнити повністю.
Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства зобмеженою відповідальністю«Фінансова компанія«Факторінгс» 3% річних, за ст. 625 ЦК України, загальний розмір, яких становить 1927,07 дол. США, що на дату розрахунку за курсом НБУ (02.09.2025 року) є еквівалентом 79 72,13 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Факторінгс» в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору 2422,40 грн., по 1211,20 грн. з кожного. 
Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення судового рішення.
Якщо всудовому засіданнібуло оголошено лише вступнута резолютивнучастини судовогорішення абоу разірозгляду справи(вирішенняпитання)без повідомлення(виклику)учасників справи,зазначений строкобчислюється здня складенняповного судовогорішення.
Відомості про уча сників:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «ФАКТОРІНГС», місцезнаходження, м. Дніпро, Крутогірний Узвіз, бу. 15А, ЄДРПОУ 40298218.
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Ковтун Н.Г.