ф
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 року 
м. Київ

справа № 340/1651/25
адміністративне провадження № К/990/38241/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Хохуляка В.В., суддів: Бившевої Л.І., Ханової Р.Ф., 

розглянув як суд касаційної інстанції у порядку письмового провадження справу №340/1651/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергобуд-СПМ Плюс" до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, касаційне провадження у якій відкрито за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергобуд-СПМ Плюс" на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28.03.2025 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 20.06.2025 (головуючий суддя Добродняк І.Ю., судді: Семененко Я.В., Суховаров А.В.)

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергобуд-СПМ Плюс" звернулося до адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №00036840705 від 08.04.2024.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28.03.2025, залишеною без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 20.06.2025, відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергобуд-СПМ Плюс" звернулось з касаційною скаргою до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 21.10.2025 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою позивача на рішення суду апеляційної інстанції у справі №340/1651/25.

Ухвалою від 08.12.2025 касаційний розгляд справи призначено у порядку письмового провадження на 09.12.2025.

Верховний Суд у справі, що розглядається, з`ясував наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергобуд-СПМ Плюс" звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Кіровоградській області, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми "С" №00036840705 від 08.04.2024 про нарахування пені в сумі 2'213' 127,39грн.

Позивач у своєму позові посилається на те, що відповідач неправильно розрахував суму пені за порушення граничних строків розрахунків за операціями з імпорту товарів, тож просить з цих підстав визнати податкове повідомлення-рішення протиправним та скасувати його.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, посилався на те, що обставини, про які вказує позивач, не є достатніми для того, щоб визнати цей спір новим, і не дають позивачу права на повторне звернення до суду з позовом про скасування того самого податкового повідомлення-рішення. Та обставина, що позивач своєчасно не перевірив розрахунок нарахованої йому пені, який наведений в акті перевірки та у податковому повідомленні-рішенні, і при поданні первісного позову у справі №340/3453/24 не висловлював свою незгоду з ним та не вказував на помилки, які, як вважає позивач, допущені контролюючим органом при нарахуванні сум пені, не дає йому права на подання нового позову про скасування податкового повідомлення-рішення, законність якого вже перевірена судом. Суд відмовив у відкритті провадження у справі за цим позовом, оскільки у тотожному спорі є постанова суду, якою спір вирішений по суті і яка набрала законної сили. Судом зауважено, що у разі незгоди з постановою апеляційного суду у справі №340/3453/24 позивач має право оскаржити її у касаційному порядку, а не спростовувати її висновки у новому судовому провадженні.

Товариство з висновками судів попередніх інстанцій не погоджується, позивачем подано касаційну скаргу, у якій останній просить скасувати постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 20.06.2025 та ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28.03.2025 про відмову у відкритті провадження і направити справу до Кіровоградського окружного адміністративного суду для продовження розгляду. В обґрунтування вимог касаційної скарги позивач зазначає, що справа №340/3453/24 та справа №340/1651/25 мають різні підстави позову та правові підстави позову; Третій апеляційний адміністративний суд у справі №340/3453/24 не досліджував розрахунок пені та не встановлював безпосередньо правильність здійснення розрахунку відносно застосованого податковим органом курсу валют, що підтверджується змістом постанови апеляційного суду від 25.12.2025. Як вважає позивач, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли помилкового  висновку, що у справах №340/1651/25 та №340/3453/24 збігаються сторони, матеріально-правова вимога, обґрунтування та що ці справи є тотожними.

Як доводить Товариство, у справі №340/3453/24 позивач вказував обставини (підстави) неврахування податковим органом звернення позивача до Міністерства економіки України з заявою про продовження строку поставки товару та відсутність вини позивача у невчасній поставці товару, та вжиття позивачем всіх необхідних дій для уникнення порушення. При цьому,  у справі №340/1651/25 позивач посилається на протиправність податкового повідомлення рішення в зв`язку із неправильним розрахунком пені, зокрема, помилкою податкового органу при застосуванні курсу валют в гривневому еквіваленті. Отже, у наведених справах різні підстави позову.

Крім того, на переконання позивача, у справах №340/3453/24 та №340/1651/25 є різними правові підстави, зокрема, визначаючи правову підставу позову у справі № 340/3453/24, позивач послався на ч.ч. 1 - 4 ст. 11, ч.ч. 1 - 2, ч. 4 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції»; п.14 прим. 2 розділу Постанови НБУ від 24.02.2022 № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану»; п.4 розділу І та п.п.1 п.6 розділу ІІ Інструкції про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, затвердженою постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019р. № 7; пункти 1 та 2 Порядку видачі висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремим операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком, затвердженого Постановою КМУ № 104 від 13.02.2019р. У свою чергу,  вказуючи правову підставу у справі № 340/1651/25 позивач послався на п. 58 ПК України та ч. 5 ст. 13 Закону України «Про валюту та валютні операції».

Відтак, позивач констатує, що справи №340/1651/25 та №340/3453/24 не є тотожними, оскільки при наявності одного самого предмету позову та одних і тих самих сторін, мають різні підстави позову.

Відповідач правом подання заперечення проти доводів касаційної скарги не скористався, що не перешкоджає касаційному розгляду справи.

Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, у травні 2024 року ТОВ "Енергобуд-СПМ Плюс" звернулося до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Кіровоградській області за вирішенням спору щодо протиправності податкового повідомлення-рішення форми "С" №00036840705 від 08.04.2024 року.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18.09.2024 у справі №340/3453/24 позов ТОВ "Енергобуд-СПМ Плюс" задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення форми "С" №00036840705 від 08.04.2024.

Не погодившись з цим рішенням суду, Головне управління ДПС у Кіровоградській області подало на нього апеляційну скаргу.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 25.12.2024 рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18.09.2024 у справі №340/3453/24 скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову ТОВ "Енергобуд - СПМ Плюс", яке набрало законної сили.

Позивач не оскаржив постанову суду апеляційної інстанції в касаційному порядку, натомість звернувся до суду з новим позовом.

Підставою звернення до суду з вимогою про скасування податкового повідомлення-рішення у справі №340/3453/24 стало неврахування податковим органом факту звернення позивача до Міністерства економіки України з заявою про продовження строку поставки товару, відсутності вини позивача у невчасній поставці товару та вжиття ним усіх необхідних дій задля уникнення порушення.

В межах цієї справи №340/1651/25 позивач, звертаючись до суду, посилається на те, що відповідач неправильно розрахував суму пені за порушення граничних строків розрахунків за операціями з імпорту товарів, що вважає іншою, новою підставою для оскарження податкового повідомлення-рішення.   

З огляду на наведене позивачем мотивування, суд першої інстанції, позицію якого вважав правильною  апеляційний суд, зазначив, що розрахунок пені, який оспорює позивач, наведений у додатку до акту перевірки №2126/11-28-07-05/42139215 від 15.03.2024 та є невід`ємною частиною податкового повідомлення-рішення №00036840705 від 08.04.2024 не змінювався, нормативне регулювання правовідносин щодо нарахування пені за порушення строків розрахунків в іноземній валюті також не змінювалося.

Третій апеляційний адміністративний суд у постанові від 25.12.2024 у справі №340/3453/24 дослідив встановлені актом перевірки порушення та надав їм правову оцінку, в тому числі, перевірив обґрунтованість нарахування сум пені за спірним податковим повідомленням-рішенням відповідно до частини 5 статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції», зокрема, з огляду на тривалість періоду прострочення розрахунків в іноземній валюті за двома зовнішніми контрактами та курс НБУ, встановлений на день виникнення заборгованості, та визнав правомірним нарахування пені.

Верховний Суд ураховує наступне.

Згідно з частиною першою статті 160 КАС України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Підстави адміністративного позову - це фактичні та юридичні обставини публічно-правового спору, які обґрунтовують можливість подання такого позову, це факти, які відповідно до норм матеріального права вказують на наявність (відсутність) між позивачем та відповідачем спірних правовідносин.

Для встановлення тотожності підстав позову визначальне значення має коло обставин та фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Не є зміною підстав адміністративного позову викладення одних і тих же обставин, але в іншій стилістичній формі або із зазначенням обставин, які були відомі заявникові під час подання ним первісної заяви, але були названі ним інакше. Посилання на наявність доказів, відмінних від тих, які були подані при первинному зверненні, або зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права також не свідчать про зміну підстав звернення до суду з позовом.

Відповідно до вимог пункту 2 частини першої статті 170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження у справі.

Ця підстава кореспондується з принципом "res judicata" (юридичної (правової) визначеності), у відповідності з яким, зокрема, якщо справу уже вирішено судом, вдруге заявляти тотожний адміністративний позов не можна.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях вказує на необхідність дотримання на рівні національного судочинства принципу ''res judicata'', наголошуючи, що жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного та обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи й постановлення нового рішення.

Верховний Суд неодноразово висловлював позицію, що підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні первісних обставин та зміна обсягу посилань на норми матеріального чи процесуального права (постанова Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 924/1473/15).

У справах про протиправність податкового повідомлення-рішення, предметом позову є акт індивідуальної дії, який включає в себе зокрема і наявність податкового правопорушення за порушення термінів розрахунку та порушення валютного законодавства як підстави його прийняття контролюючим органом, а тому акт перевірки та встановлені ним порушення податкового законодавства є невід`ємною частиною рішення контролюючого органу (предмету позову) та відповідно об`єктом дослідження судами безвідносно до того якими ще підставами мотивований позов. Відтак суди попередніх інстанцій, перевіряючи обставини дотримання суб`єктом владних повноважень положень частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України при його ухваленні, дослідив обставини наявності податкового правопорушення, які покладені в основу.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 17.01.2022 у справі №340/1986/21.

Чинність на момент звернення позивача до суду з адміністративним позовом постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 25.12.2024 у справі №340/3453/24, свідчить, що спір між ТОВ "Енергобуд-СПМ Плюс" та ГУ ДФС у Кіровоградській області щодо правомірності податкового повідомлення-рішення №00036840705  від 08.04.2024, яким нараховано пеню за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності в сумі 2' 213' 127,39грн., остаточно вирішений судом. З врахуванням цього суди попередніх інстанцій правильно застосували норму пункту 2 частини першої статті 170 КАС України при вирішенні питання щодо наявності підстав для відмови у відкритті провадження у справі №340/1651/25.

Інше формулювання Товариством обґрунтування цих самих позовних вимог не змінює їх правової природи, предмет та підстави в цілому, що свідчить про те, що фактично позивач у межах цієї справи просить суд повторно переглянути питання щодо правомірності податкового повідомлення-рішення №00036840705 від 08.04.2024.

Таким чином, суд касаційної інстанції не знаходить у касаційній скарзі обґрунтованих доводів у підтвердження наявності підстав для скасування оскаржуваних рішень. Доводи й аргументи заявника касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, не знайшли свого підтвердження під час касаційного перегляду справи.

Ураховуючи зазначене, підстави для задоволення касаційної скарги відсутні, судами першої та апеляційної інстанцій судові рішення ухвалені у відповідності до норм процесуального права.

Пунктом 1 частини першої статті 349 КАС України встановлено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та  (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

Керуючись статтями 345, 349, 350, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергобуд-СПМ Плюс" залишити без задоволення.

Ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28.03.2025 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 20.06.2025 у справі №340/1651/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

-------------------

-------------------

-------------------
В.В. Хохуляк
Л.І. Бившева
Р.Ф. Ханова
Судді Верховного Суду