ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 січня 2026 року
м. Київ
справа № 129/390/20
провадження № 61-11568св25
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В.,
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 ,
провівши в порядку письмового провадження попередній розгляд справи за касаційною скаргою  ОСОБА_2 на ухвалу Ладижинського міського суду Вінницької області від 29 травня 2025 року в складі судді Кривешко І. В. та постанову Вінницького апеляційного суду від 07 серпня 2025 року в складі колегії суддів: Копаничук С. Г., Голоти Л. О., Рибчинського В. П.,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій
У лютому 2020 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про захист честі та гідності і відшкодування моральної шкоди.
Ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 18 жовтня 2024 року позовну заяву залишено без розгляду.
ОСОБА_2 подала до суду заяву про ухвалення додаткового рішення у справі, у якій просила стягнути з позивача 10 000,00 грн понесених нею витрат на правничу допомогу. Зазначала, що такі витрати здійснені нею внаслідок необґрунтованих дій позивача, який звернувся до суду із завідомо безпідставним та необґрунтованим позовом.
Ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 29 травня 2025 року, залишеною без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 07 серпня 2025 року, в ухваленні додаткового рішення у справі відмовлено.
Суд першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, виходив з того, що відповідач не довела необґрунтованості дій позивача і зловживання ним своїми процесуальними правами суд не встановив. Звернення ж до суду за захистом свого порушеного права та залишення позову без розгляду не є необґрунтованими діями позивача.
Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги
У вересні 2025 року ОСОБА_2 через представника ОСОБА_4 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Ладижинського міського суду Вінницької області від 29 травня 2025 року і постанову Вінницького апеляційного суду від 07 серпня 2025 року та ухвалити нове рішення, яким стягнути з позивача понесені нею витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн.
Касаційна скарга мотивована тим, що суди не врахували, що звернувшись до суду з цим позовом, позивач створив умови, які викликали в неї необхідність укладення договору про надання правничої допомоги, витрачання власного часу та коштів. Залишення позову без розгляду у зв`язку із невиконанням позивачем вимог ухвали суду про залишення позову без руху свідчить про те, що він вийшов за межі дійсного змісту свого права і вчинив необґрунтовані дії.
Рух справи в суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 25 вересня 2025 року відкрито касаційне провадження в цій справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.
13 жовтня 2025 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.
У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить розглянути справу в судовому засіданні за її участі.
Оскільки попередній розгляд справи в суді касаційної інстанції проводиться без повідомлення учасників справи, немає підстав для задоволення клопотання відповідача про розгляд справи в судовому засіданні з викликом учасників справи.
Позиція Верховного Суду
Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Згідно з частиною п`ятою статті 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.
Тобто, стягнення з позивача понесених відповідачем судових витрат, зокрема у разі залишення позову без розгляду, можливе лише у випадку встановлення необґрунтованості дій позивача.
Звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.
Разом із цим, залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення, яке само по собі не підтверджує наявність необґрунтованих дій позивача.
Для стягнення на підставі частини п`ятої статті 142 ЦПК України здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу згідно з процесуальним обов`язком доказування необхідно довести, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони полягали, зокрема, але не виключно: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.
У цій справі відповідач не довела і суди не встановили, що позивач пред`явив завідомо безпідставний позов, вчиняв будь-які недобросовісні дії, чи мав протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача, а його звернення до суду за захистом порушеного права, а також дії, направлені на такий захист, як правильно зазначили суди попередніх інстанцій, не можуть вважатися необґрунтованими.
Отже, з огляду на обставини справи, доводи заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, дійшов до правильного висновку про відсутність підстав для задоволення заяви.
Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність та обґрунтованість судових рішень не впливають. 
Обставин, які є обов`язковими підставами для скасування судового рішення, касаційний суд не встановив.
Висновки за результатом розгляду касаційної скарги
Згідно з частиною третьою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення. 
Оскаржувані судові рішення відповідають вимогам закону й підстав для їх скасування немає.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції та постанову апеляційного суду без змін.
Щодо судових витрат
Оскільки касаційна скарга залишена без задоволення, немає підстав для нового розподілу судових витрат.
Керуючись статтями 400, 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання  ОСОБА_2  про розгляд справи в судовому засіданні з викликом учасників справи відмовити.
Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Ухвалу Ладижинського міського суду Вінницької області від 29 травня 2025 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 07 серпня 2025 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді: М. Ю. Тітов
А. Ю. Зайцев
Є. В. Коротенко