604/1332/25 
3/604/7/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2026 року сел. Підволочиськ 
Суддя Підволочиського районного суду Тернопільської області Федорович І.В., 
вивчивши матеріали, які надійшли з Відділення поліції №5 (сел. Підволочиськ) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , 
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з вищою освітою, непрацюючого, 
проживаючого та зареєстрованого за адресою: 
АДРЕСА_1 , 
за ч. 4 ст. 127 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП),

в с т а н о в и в:
до Підволочиського районного суду Тернопільської області з відділення поліції надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.4 ст.127 КУпАП.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №526239 від 28 листопада 2025 року (надалі - протокол), 14 листопада 2025 року о 19 год 00 хв, в селищі Підволочиськ, по вул. Д.Галицького, 54, погонич тварин ОСОБА_1 залишив на проїзній частині, а саме на одній із проїзних смуг дороги тварин - велику рогату худобу без нагляду, що спричинило створення аварійної обстановки, чим порушив п.7.7. ПДР. Дії поліцією кваліфіковано за ч.4 ст.127 КУпАП.
У протоколі зазначено, що свідки чи потерпілі - не залучалися; вказано технічний засіб відеозапису; до протоколу додаються пояснення ОСОБА_1 на окремому аркуші.
Відповідно до п.7.7 Правил дорожнього руху особам, що керують гужовим транспортом, і погоничам тварин забороняється: в) залишати на смузі відведення дороги тварин без нагляду та випасати їх.
Суд у судові засідання викликав свідків - представника селищної ради ОСОБА_2 , працівника поліції, який складав протокол - ОСОБА_3 та переглядав відеозаписи з нагрудної камери поліцейського, який складав протокол, а також декілька разів оглядав відеозапис, який долучений до матеріалів справи в якості доказу.
За клопотанням ОСОБА_1 та з власної ініціативи суд здійснював фіксацію судових засідань у справі. 
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав.
ОСОБА_1 у свій захист зазначив, що: 1) він не є суб`єктом правопорушення - не є погоничем тварин, не був учасником дорожнього руху; 2) протокол складено із порушеннями, зокрема, поліцейські в неналежному порядку взяли в нього пояснення щодо події правопорушення, йому не було вручено копію складеного протоколу після його складання, протокол складено з порушеннями ч.2 ст. 254 КУпАП, а саме з порушенням строків складення протоколу; 3) невідомі особи розрізають шнурки на його худобі і відкривають загорожу і випускають його худобу, що вже неодноразово відбувалося і раніше, про що він заявляв у поліцію, однак поліція належно не реагувала на його заяви; 4) селищна рада не надала йому спеціально обладнане обгороджене пасовище згідно з вимогами Закону України “Про благоустрій населених пунктів”; 5) відеозапис події є неналежним, оскільки вказана неправильна дата на відтворенні відеозапису (01.12.2025); 5) не було створено аварійної обстановки і не доведено спричинення аварійної обстановки. 
ОСОБА_1 додатково пояснив, що він є власником великої рогатої худоби, в нього приблизно 18 голів рогатої худоби, 5 (п`ять) великих биків він утримує на прив`язі, інші випасаються вільно. Підтвердив, що дійсно інколи бики виходять за межі огорожі, однак це тому що хтось невідомий її ламає, хтось відв`язує шнурки з худоби і вона втікає, але він повертає худобу назад.
ОСОБА_1 по ходу огляду відеозапису, який долучено до протоколу про адміністративне правопорушення, підтвердив, що на відеозаписі дійсно його бики.
У судовому засіданні представник міської ради ОСОБА_2 (не був очевидцем події) зазначив, що до селищної ради громадяни прислали відеозапис події від 14.11.2025, де видно, що бики ходять по проїжджій частині дороги в селищі Підволочиськ, в цей час проїжджають автомобілі, утворився затор. Про факт події було вирішено повідомити поліцію, оскільки це було в інтересах громади, і така подія має системний характер, бики неодноразово ходять по селищу без нагляду, про що поступали скарги від людей. 
У судовому засіданні ОСОБА_4 (начальник СРПП ВП №5 Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області) пояснив, що від селищної ради надійшло звернення, зокрема, також і листом від 17.11.2025, про те, що 14.11.2025 в селищі Підволочиськ мала місце така подія, коли бики пана ОСОБА_5 ходили по проїжджій частині дороги та ускладнювали дорожній рух, створювали аварійну обстановку, про що в соціальних мережах поширювалися відповідні відео, які були долучені до справи. Зазначив, що патрульна поліція відповідає за забезпечення безпеки на дорогах в селищі Підволочиськ і тому було прийнято рішення оформляти матеріали правопорушення, відповідно поліція деякий час встановлювала особу власника, збирала матеріали правопорушення, спілкувалися з громадянами, не могли одразу знайти пана ОСОБА_5 і 28.11.2025 за місцем його проживання був скерований екіпаж поліції. Зазначає, що велика рогата худоба не має знаходитися на проїжджій частині селища, оскільки це спричиняє аварійну обстановку, а пан ОСОБА_5 не забезпечує належне утримання худоби, щоби вона не втікала. Звертав увагу, що до поліції неодноразово надходили виклики щодо биків пана ОСОБА_5 , які ходять по вулицях селища і люди звертаються зі скаргами.
У судовому засіданні працівник поліції, який складав протокол, ОСОБА_3 , надав пояснення, що отримав доручення оформити правопорушення щодо події, яка місце 14.11.2025 в селищі Підволочиськ, про що в мережі Інтернет поширювалися відповідні відео, а саме, що бики ходили по проїжджій частині дороги в селищі. 28.11.2025 він знайшов власника биків ОСОБА_5 , показав йому відео, ОСОБА_5 підтвердив, що це його бики, йому було роз`яснено його права та було запропоновано написати письмові пояснення щодо події 14.11.2025, що він і зробив, після чого було складено протокол, копію протоколу було надіслано поштою.
Заслухавши пояснення учасників справи, показання свідків, переглянувши відеозаписи з нагрудної камери поліцейського та відеозапис події, суд дійшов таких висновків. 
Насамперед суд зазначає, що в судовому засіданні у цій справі учасниками справи було піднято багато різних питань стосовно ситуації щодо биків ОСОБА_1 у селищі Підволочиськ, зокрема, щодо забезпечення належного утримання биків ОСОБА_1 та щодо правил утримання великої рогатої худоби у громаді, щодо реєстрації та вакцинації великої рогатої худоби, щодо виділення земель для пасовища для великої рогатої худоби, зокрема і ОСОБА_1 , щодо обов`язків органу місцевого самоврядування, щодо неодноразових звернень жителів селища стосовно вільного вигулу биків по вулицях селища та знищення ними урожаю, та інші питання. 
Разом з тим, у цій справі до суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 127 КУпАП, і суд розглядає цю справу саме в межах складеного протоколу та в межах складу правопорушення, яке зазначено у протоколі та оцінює подані докази за критерієм належності, допустимості, достатності, тобто бере до уваги та оцінює докази та пояснення учасників, які мають значення для справи. 
Відповідно до ч.1 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою.
Виходячи із положень статті 254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є документом, який є підставою для висунутого обвинувачення у вчиненні правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Відповідно до ст. 256 КУпАП протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
Відповідно до статті 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду.
Відповідно до Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 №1376: 
- особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення та пояснення по суті адміністративного правопорушення, які додаються до протоколу про адміністративне правопорушення, а також викласти мотиви своєї відмови підписати його;
- особі, стосовно якої складається протокол про адміністративне правопорушення, пропонується надати по суті вчиненого адміністративного правопорушення письмове пояснення, яке підписується зазначеною особою. Пояснення може додаватися до протоколу про адміністративне правопорушення окремо, про що робиться запис у ньому;
- до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).
Суд вважає, що за своєю формою протокол відповідає вказаним вимогам щодо форми до протоколу, та не містить таких недоліків, які би перешкоджали розгляду справи за цим протоколом.
Надання особою пояснення перед складенням протоколу не суперечить нормам закону. У цій справі особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, працівником поліції було роз`яснено права, повідомлено, щодо якої події оформляються матеріали справи та було запропоновано надати пояснення щодо події 14.11.2025. Крім того, у самому протоколі ОСОБА_1 зазначив, що з протоколом і формою протоколу не згоден та мав можливість надати вказані аргументи в суді для їх оцінки.
Щодо складення протоколу поза часовими межами відповідно до ч.2 ст.254 КУпАП, то працівники поліції та представник органу місцевого самоврядування пояснили це тим, що здійснювалися заходи щодо встановлення причетних осіб та з`ясування інформації, збирання доказів, оформлення матеріалів справи, оскільки повідомлення про факт події 14.11.2025 надійшло до поліції 17.11.2025 від селищної ради, а поліція 14.11.2025 на місце події не викликалася.
Щодо складу правопорушення за ч.4 ст. 127 КУпАП. 
Норма статті 127 КУпАП знаходиться у Главі 10 КУпАП “Адміністративні правопорушення на транспорті, в галузі шляхового господарства ...”. 
Частиною 2 статті 127 КУпАП встановлено відповідальність за порушення правил дорожнього руху ... погоничами тварин.
Частина 4 ст. 127 КУпАП передбачає відповідальність за порушення, передбачені частиною першою або другою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки.
Тобто різниця між частиною другою та частиною четвертою статті 127 КУпАП полягає у наявності негативних наслідків - спричинення аварійної обстановки. 
Одне і те саме порушення правил дорожнього руху може або спричинити негативні наслідки , або не спричинити, і це розмежував автор закону, зокрема у ст. 127 КУпАП. 
Суд не погоджується з твердженням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , що він не є погоничем тварин і що в його діях відсутня вина з тих причин, що його не було 14.11.2025 біля його рогатої худоби на проїжджій частині дороги.
Так, ОСОБА_1 не заперечує, що він є власником великої рогатої худоби, шо вона неодноразово залишала своє місце утримання з різних причин, які судом не досліджуються у цій справі, що саме він віднаходить свою худобу та повертає на звичне місце утримання, зазначив також, що іншої уповноваженої особи, яка доглядає за його худобою, випасає її, переганяє її, немає, він єдина особа, яка доглядає за його худобою та переганяє її.
Законодавство не передбачає визначення поняття “погонич тварин”. 
Відповідно до п.1.10 ПДР погонич тварин є учасником дорожнього руху. 
Тому суд розцінює ОСОБА_1 як погонича щодо своєї великої рогатої худоби.
Щодо відсутності ОСОБА_1 на місці події 14.11.2025, то власне п. 7.7.в ПДР передбачає порушення правил дорожнього руху за залишення худоби без нагляду, тобто вочевидь якраз у відсутності погонича. 
Крім того, щодо суб`єктивної сторони складу правопорушення, а саме вини, то вина поділяється на умисел та необережність. 
Відповідно до ст. 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.
За Кодексом України про адміністративні правопорушення необережність має дві форми: 1) самовпевненість/легковажність (коли особа передбачала наслідки, але легковажно розраховувала на їх відвернення) та 2) недбалість (коли особа не передбачала наслідків, хоча повинна була і могла їх передбачити). 
Вочевидь, ОСОБА_1 за таких обставин, коли йому було достеменно відомо, що його худоба з різних причин може залишати своє місце утримання, втікати, мав би усвідомлювати та передбачати наслідки, що вона може самостійно (без його нагляду) зайти на проїжджу частину дороги, перешкоджати дорожньому руху та навіть спричиняти аварійну обстановку, однак він розраховував на ненастання, відвернення цих наслідків. Тобто у діях ОСОБА_1 наявна вина у формі необережності.
Щодо оцінки відеозапису, який долучений до справи на диску, то такий, як встановлено, був вилучений з соціальних мереж, оскільки вказану подію 14.11.2025 знімали на відео громадяни селища та поширювали в мережі Інтернет, і такий відеозапис був скопійований поліцією та долучений до матеріалів справи, оскільки патрульна поліція не викликалася на місце події 14.11.2025 та з об`єктивних причин не мала змоги створити власний відеозапис події. На відеозаписі дійсно відображено дату “01.12.2025”, яка не збігається з датою події - 14.11.2025, разом з тим, працівники поліції пояснили, що внаслідок технічних дій, запису диску з соцмереж може відбутися таке датування на комп`ютері особи, яка здійснювала будь-які технічні дії з відеозаписом. 
Учасники процесу не подавали жодних обґрунтованих заперечень щодо самої дати події 14 листопада 2025 року.
Так, за матеріалами справи встановлено і суд погоджується, що 14.11.2025 ОСОБА_1 як погонич тварин дійсно порушив правила дорожнього руху, оскільки залишив власну рогату худобу без нагляду на проїжджій частині дороги, що відповідає кваліфікації діяння за ч.2 ст. 127 КУпАП.
Суд звертає увагу, що відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції України розглядають справи про правопорушення, передбачене частиною 2 ст. 127 КУпАП, тобто у випадку порушення правил дорожнього руху погоничами тварин без створення аварійної обстановки.
Відтак за ч.2 ст. 127 КУпАП справа не підсудна суду та суд не може притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 127 КУпАП.
До суду органами поліції були передані матеріали та протокол щодо ОСОБА_1 саме за ч.4 ст. 127 КУпАП і суд повинен розглядати справу саме в межах протоколу та в межах сказаного складу правопорушення. 
За таких обставин суд не може не звернути увагу на таке.
Диспозиція частини 4 статті 127 КУпАП є відсильною нормою з матеріальним складом правопорушення, тобто протиправні діяння визначає шляхом відсилання до частини 2 статті 127 КУпАП та пов`язує ці протиправні діяння в прямому причинному зв`язку з настанням суспільно-шкідливих альтернативних наслідків: примушення інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість руху; примушення інших учасників дорожнього руху різко змінити напрямок руху; примушення інших учасників дорожнього руху вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.
Тобто аналіз вказаних норм свідчить, що для кваліфікації дій особи за ч. 4 ст. 127 КУпАП повинна бути така кваліфікуюча ознака (наслідки) як створення такими діями аварійної обстановки.
Зміст поняття створення аварійної обстановки міститься у диспозиції ч.5 ст. 122 КУпАП, це таке порушення Правил дорожнього руху, яке примусило інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.
Разом з тим, у протоколі особа, яка складала протокол зазначила лише цитування диспозиції ч.4 ст.127 КУпАП “що спричинило створення аварійної обстановки”, однак у протоколі не розкрито змісту аварійної обстановки. 
У судовому засіданні поліцейський, який складав протокол, не пояснив, в чому полягала аварійна обстановка за подією 14.11.2025.
У цій частині варто зауважити, що поліція не викликалася на місце події, не фіксувала правопорушення, не виявляла потерпілих та свідків. Оформлення матеріалів розпочато на підставі звернення селищної ради за скаргами жителів селища та на підставі вже наявних відеозаписів події у соцмережах.
Суд не заперечує потенційну можливість створення великою рогатою худобою, яка перебуває на проїжджій частині без нагляду погонича, аварійної обстановки та загрозу безпеці дорожнього руху.
Однак з матеріалів даної справи та долучених доказів спричинення аварійної обстановки великою рогатою худобою саме 14.11.2025 не доведено у цій справі.
Суд не може самостійно достеменно з на підставі одного лише відеозапису з соціальних мереж стверджувати однозначно про спричинення аварійної обстановки 14.11.2025 великою рогатою худобою ОСОБА_1 . 
Відтак вказане впливає на кваліфікацію дій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за ст. 127 КУпАП, чи це частина 2 статті 127 КУпАП, чи це ч.4 ст. 127 КУпАП. 
Відповідно кваліфікація діяння за ч.4 ст. 127 КУпАП та наявність повного складу правопорушення за цією статтею не доведені.
Суд не вбачає підстав та доцільності для повернення матеріалів на дооформлення, оскільки розкриття об`єктивної частини складу правопорушення в протоколі та не уточнення наявності аварійної обстановки не є тим недоліком протоколу, який підлягає усуненню шляхом дооформлення, а є недоліком доказування у цій справі, враховуючи також те, що орган поліції не оформляв матеріали вказаного правопорушення за фактом виклику на місце події, а такі складалися через деякий час після звернення селищної ради. 
Справа в суді відкладалася декілька разів, суд розглядав клопотання учасників, заслуховував свідків, оглядав відеозапис, тобто досить тривалий час, разом з тим, до суду селищною радою та поліцією не було подано додаткових матеріалів та доказів на підтвердження спричинення аварійної обстановки чи клопотань про необхідність витребування додаткових доказів.
Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Суд не вправі самостійно змінювати фабулу правопорушення, викладену в протоколі.
Положеннями КУпАП не передбачено право суду самостійно визначати суть вчиненого адміністративного правопорушення або вносити зміни до протоколів про адміністративні правопорушення, які складені уповноваженими особами.
Наведене узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, згідно з якою суд позбавлений права самостійно змінювати кваліфікацію вчиненого чи змінювати фабулу викладеного правопорушення, що узгоджується із рішенням від 30.05.2013, заява №36673/04 у справі «Малофєєва проти росії», де ЄСПЛ констатував, що у випадку коли викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь звинувачення.
Відповідно до положень п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а тому покладення на суд обов`язків ініціювати збір доказів для доказування вини особи суперечить принципам об`єктивності та неупередженості суду при розгляді справи та є неприпустимим.
Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.
Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп /2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.
Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 127 КУпАП, не доведена поза розумним сумнівом допустимими та достовірними доказами.
При цьому, суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП встановлено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Зважаючи на вказане, суд дійшов висновку, що наданими матеріалами не доведено наявність складу правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 127 КУпАП, в діях ОСОБА_1 , а тому відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження у справі необхідно закрити.
Керуючись ст.ст. 1,7, 9, 11, 222, 245, 247, 251, 254, 256, 278, 280, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

п о с т а н о в и в:
закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 127 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.
На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Підволочиський районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І.В. Федорович