ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 січня 2026 року
м. Харків
справа № 953/6482/25
провадження № 22-ц/818/978/26
Харківській апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді - Тичкової О.Ю.,
суддів колегії Грошевої О.Ю., Маміної О.В.
сторони справи:
позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС»
відповідач ОСОБА_1 
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Слобідського районного суду м. Харкова від 03 вересня 2025 року ухвалене у складі судді Кожихової О.М.-
ВСТАНОВИВ:
В червні 2025 року ТОВ «Фінансова Компанія «ЕЙС» звернувлось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 753321859 від 16.06.2023 в розмірі 63 166,22 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту – 14 784,46 грн, заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом – 48 381,76 грн та судові витрат, а саме; судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7 000,00 грн.
Позов обґрунтований тим, що 16.06.2023 між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" і відповідачем було укладено кредитний договір № 753321859 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, створеного за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV74K6N. Заповненням анкети-заяви відповідач підтвердив, що він належним чином ознайомлений з умовами надання кредиту та приймає їх. На виконання умов договору 16.06.2023 ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" шляхом ініціювання через банк провайдер було перераховано на банківську картку відповідача № НОМЕР_1 грошові коштів сумі 16700 грн, а відповідач, в свою чергу, зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування коштами відповідно до умов договору. Внаслідок невиконання відповідачем зобов`язань утворилась заборгованість у розмірі 63 166,22 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту – 14 784,46 грн, заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом – 48 381,76 грн. 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» був укладений Договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до якого право вимоги за вищезазначеним Кредитним договором перейшло до ТОВ «Таліон Плюс». Згідно Договору факторингу від 10 жовтня 2024 року право вимоги за Кредитним договором перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс». Товариство з обмеженою відповідальності «Фінансова компанія «ЕЙС» набуло право вимоги за вищезазначеним Договором відповідно до умов Договору факторингу № 29/05/25-Е від 29.09.2025. У період перебування права вимоги у ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» зі сторони відповідача не здійснювалося погашення заборгованості. Станом на дату подання позовної заяви на рахунки позивача не надходило жодного платежу на погашення заборгованості за кредитним договором. Отже, вважає, що відповідач не виконав свого обов`язку та не повернув наданий йому кредит в строки, що передбачені кредитним договором.
Рішенням Слобідського районного суду від 03 вересня 2025 року позовні вимоги Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова Компанія «ЕЙС» заборгованість за кредитним договором № 753321859 від 16.06.2023 у розмірі 63 166 грн 22 коп.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова Компанія «ЕЙС» 2 000 грн витрат на професійну правничу допомогу, 2 422 грн 40 коп витрати зі сплати судового збору.
Рішення мотивоване тим, що позивач надав належні та допустимі докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 отримав кредитні кошти на загальну суму 16700 грн, тобто в межах встановленого кредитного ліміту, відповідно до умов Договору. Звертаючись до суду з позовом, ТОВ «ФК «ЕЙС», надало надав витяги з договорів факторингу та витяги з Реєстрів боржників до договорів факторингу, які містять інформацію щодо предмета доказування; виписку з особового рахунку за кредитним договором № 753321859 від 16.06.2023, згідно якої заборгованість ОСОБА_1 станом на 12.11.2023 складає 63 166,22 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту – 14 784,46 грн, заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом – 48 381,76 грн. Проценти нараховані в межах строку кредитування за погодженими сторонами відсотками, докази сплати відповідачем у добровільному порядку нарахованої заборгованості за кредитним договором в матеріалах справи відсутні. В матеріалах справи також відсутні докази, які б спростовували надані позивачем розрахунки заборгованості Отже, суд дійшов висновку про те, що позивачем доведено розмір нарахованих процентів, з огляду на погоджені сторонами умови кредитування, з урахуванням тіла кредиту, розміру відсоткової ставки за кожен день прострочення та періоду кредитування.
Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , в якій просить апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду скасувати та відмовити в задоволені позовних вимог.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом було порушено норми процесуального та матеріального права. Суд неповно встановив обставини у справі та як наслідок неправильно визначив строк кредиту та розмір відсотків за договором. Позивачем була надана заявка на видачу кредиту від 16.06.2023 року, оформлена на офіційному бланку ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Згідно з цією заявкою та договором (оферта №753321859): Дата укладення договору: 16.06.2023. Сума кредиту: 16.700 грн. Строк кредиту: 30 днів. Також суду був надана довідка, згідно з якою, відповідно до даних Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», позичальнику ОСОБА_1 кредит за договором №753321859 від 16.06.2023 було надано на строк 30 днів, з акцептом оферти та перерахуванням коштів того ж дня – 16.06.2023. У заявці на отримання кредиту та у довідці кредитора чітко зазначено строк користування кредитом – 30 днів. Натомість, у Паспорті споживчого кредиту використано некоректне та суперечливе формулювання: «до 1857 днів (Дисконтний період 30 днів, з можливістю продовження)», що фактично вводить споживача в оману щодо реальних строків користування кредитом. Крім того, положення кредитного договору містять низку взаємно суперечливих умов: п. 7.1 встановлює «рекомендовану (не обов`язкову) дату дострокового повернення» – 16.07.2023 (30 днів від отримання першого траншу); п. 7.2 передбачає, що кредит повинен бути повернений протягом 30 календарних днів після настання визначених обставин (закінчення дії договору чи його дострокового припинення); п. 7.3 визначає «кінцеву дату повернення кредиту» – 16.07.2028. Таким чином, у договорі одночасно фігурують три різні строки – 30 днів, 1857 днів та 16.07.2028, що суперечить принципу чіткості умов споживчого кредиту. Таким чином суд, зробивши висновок про строк кредитування, помилково виходив з максимального строку (1857 днів/2028 рік), ігноруючи умови заявки, довідки та п. 7.1–7.2 договору, де строк визначений у 30 днів. Попри це, у розрахунках кредитора та рішенні суду враховані нарахування після спливу 30-денного строку, що є неправомірним. Це призвело до неправильного розрахунку процентів та завищення загальної вартості кредиту. Крім того не враховано погашення кредиту а саме 27.07.2023 – 7 300,00 грн; 10.08.2023 – 3 697,00 грн; усього: 10 997,00 грн. Водночас орієнтовна загальна вартість кредиту, визначена у паспорті споживчого кредиту, становить 20 307,20 грн. З урахуванням здійснених платежів, розмір заборгованості Позичальника може становити не більше ніж: 20 307,20 грн – 10 997,00 грн = 9 310,20 грн. Таким чином, суд першої інстанції неправильно визначив строк кредитування та безпідставно врахував у розрахунку платежі й нарахування, здійснені після спливу 30 днів, що призвело до завищення розміру заборгованості. Споживач банківських послуг, маючи звичайний рівень освіти та правової обізнаності, не може бути належним чином поінформованим про умови кредитування за договором, укладеним шляхом підписання заяви та приєднання до Умов і правил надання банківських послуг. Зазначені Умови є значним за обсягом документом, що охоплює всі аспекти банківського обслуговування та потребує спеціальних знань для розуміння, що фактично ускладнює реалізацію прав споживача. Враховуючи суперечливість та різність даних у заявці, довідці, паспорті споживчого кредиту та кредитному договорі, слід виходити з того, що апелянт як більш слабка сторона договору перебуває під особливим захистом держави у сфері споживчого кредитування. Відповідно до принципу тлумачення норм та договорів на користь споживача, будь-які сумніви або невизначеності щодо строків користування кредитом повинні трактуватися на користь апелянта, тобто строк кредитування має вважатися 30 календарними днями, як це зафіксовано у заявці та довідці кредитора. Таке тлумачення забезпечує реалізацію принципу прозорості та справедливості, закріпленого у законодавстві про захист прав споживачів, та запобігає неправомірному завищенню зобов`язань апелянта. Крім цього, суд зробив помилкові висновки щодо переходу прав вимоги за Договором факторингу та щодо наявності у ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» прав вимоги до ОСОБА_1 . На підтвердження наявності права вимоги до ТОВ «Таліон Плюс» було надано договір між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» — Договір факторингу №?28/1118-01 від 28.11.2018 та низку додаткових угод, якими багаторазово продовжувався строк його дії: Додаткова угода №?19 від 28.11.2019 — до 31.12.2020, додатково до позовної заяви додані були Акт звірки взаємних розрахунків та Протокол узгодження предмету факторингової операції і обсягу переданих прав вимоги (Додаток 14). Проаналізувавши надані фактором документи, апелянт вважає, що у ТОВ «Таліон» відсутні права вимоги до ОСОБА_1 , що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.
В жовтні 2025 року надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому ТОВ « ФК «ЕЙС» заперечувало проти задоволення апеляційної скарги та просили рішення суду першої інстанції залишити без змін. Посилалось на те, що суд повно та всебічно встановив обставини у справі та ухвалив законне та обґрунтоване рішення. Доводи апеляційної скарги зроблених судом висновків не спростовують. 
Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що 16.06.2023 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено договір №7533211859 ( далі – Договір) у формі електронного документу, який підписано електронним підписом ОСОБА_1 з одноразовим ідентифікатором на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти за користування Кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (далі -Правила).
Кредитний договір № №7533211859 від 16.06.2023 був документ сформований та підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, одноразовий персональний ідентифікатор № MNV74K6N було направлено позичальнику 16.06.2023 на номер мобільного телефону, вказаний ним в заявці на отримання грошових коштів, одноразовий персональний ідентифікатор № MNV9V43T було введено позичальником у відповідне поле в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства 23.11.2021 о 20:56:06 год, після чого відповідачем було підписано договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором, а Товариством було перераховано грошові кошти в сумі 16700,00 грн на банківську карту, що належить відповідачу, що в свою чергу слугує доказом того, що відповідач прийняв пропозицію ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (а.с. 9, зворот 18-23).
Відповідно до п.2.1. договору, Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит у вигляді Кредитної лінії, в розмірі Кредитного ліміту на суму 16700,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику.
У пункті 7.1 договору сторони погодили, що кредитна лінія надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником. Кінцева дата повернення кредиту -16.07.2028 року згідно п.7.3.
З паспорта споживчого кредиту продукту "СМАРТ" до Договору № 753321859 від 16.06.2023 вбачається, що ОСОБА_1 надано кредитну лінію з сумою/лімітом кредиту 16700,00 грн. Строк кредитування до 1857днів (дисконтний період 30 днів з можливістю продовження). Спосіб та строк надання кредиту - цілодобово (24/7) шляхом переказу грошових коштів позичальнику після заповнення заявки на сайті www.moneyveo.ua або в мобільному додатку, або за допомогою іншого програмного забезпечення з доступом до інформаційно-телекомунікаційної системи Кредитодавця (особистого кабінету позичальника) в строк від 1 хвилини до 3-х днів. Процентна ставка, процентів річних: Дисконтна процента ставка 3,65%-766,50%, індивідуальна процентна ставка: 383,25%, 766,50%, базова процентна ставка 722,7%; тип процентної ставки фіксована. Реальна річна процентна ставка, процентів річних 766,50%. Процентна ставка після закінчення дисконтного періоду становить 1087,70%. Інформація зберігає чинність та є актуальною до 21.06.2023 (а.с. 18- 18 зворот).
На виконання умов вказаного Кредитного договору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало на картковий рахунок відповідача грошові кошти в розмірі 16700,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 16.06.2023 року (а.с. 9).
У свою чергу, позичальник зобов`язався своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені кредитним договором терміни, а також виконати інші свої зобов`язання згідно цього договору.
Згідно розрахунку заборгованості виданого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором №753321859 від 16.06.2023 року за період 16.06.2023 по 05.09.2023 складає 232766,20 грн (а.с. 32).
Згідно розрахунку заборгованості виданого ТОВ «Таліон Плюс» ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором №753321859 від 16.06.2023 року за період 05.09.2023 по 10.10.2024 року складає 63166,22. (а.с.31 та зворот).
28.11.2018 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01, згідно п.2.1 якого було передбачено, що Клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (а.с. 52-54).
Згідно термінів, наведених в розділі І зазначеного вище договору: -кредитний договір кредитний договір, укладений між Клієнтом та Боржником, права вимоги за яким відступаються; -право вимоги означає всі права Клієнта та кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до Боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому; -реєстр прав вимоги означає перелік прав вимог до боржників, що відступається за цим Договором.
Строк дії вказаного договору згідно п.8.2 було встановлено до 28.11.2019 року.
У подальшому додатковими угодами №19 від 28.11.2019 року, №26 від 31.12.2020 року, №27 від 31.12.2021 вносились зміни до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, №31 від 31.12.2022 року, №32 від 31.12.2023 року відповідно до яких, зокрема, строк його дії було продовжено до 31 грудня 2024 року включно (а.с. 52-54,55-58).
Відповідно витягу з реєстру прав вимоги №247 від 05.09.2023 року на виконання договору факторингу №753321859 від 16.06.2023 року укладеного між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», за №165 значиться боржник ОСОБА_1 , кредитний договір №753321859 від 16.06.2023, загальна заборгованість 33206.78 грн. (а.с.50)
Згідно договору факторингу №10/1024-01 від 10 жовтня 2024 року ТОВ «Таліон Плюс» відступило ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» право вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги (п.2.1. Договору) (а.с.46-47).
Згідно реєстру прав вимоги №247 на виконання договору факторингу №10/1024-01 від 10 жовтня 2024 року укладеного між ТОВ «Таліон Плюс» відступило ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», за №165 значиться боржник ОСОБА_1 , кредитний договір №753321859 від 16.06.2023, загальна заборгованість 33 206,78 грн (а.с.50)
Згідно договору факторингу №29/05/25-Е від 29 травня 2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступило ТОВ «ЕЙС» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників. Перелік боржників зазначенні в Реєстрі боржників, який формується згідно з Додатком №1 п. 1.1 Договору) (а.с.40-41).
Згідно реєстру прав вимоги №2 на виконання договору факторингу №29/05/25-Е від 29 травня 2025 року укладеного між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступило ТОВ «ЕЙС», за №158 значиться боржник ОСОБА_1 , кредитний договір №753321859 від 16.06.2023, загальна заборгованість 63166,22 грн. (а.с.43-44)
За змістом ч.1ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).
Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 6 Закону України « Про електронні документи та електронний документообіг » для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах.
Пунктами 5-7 статті 3 Закону України « Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем.
За змістом статті 12 цього Закону якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст.1048 та ч. 1 ст.1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. Отже, припис абзацу 2 ч.1ст.1048ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.
Згідно статті 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.
Як визначено ч. 1, 2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до положень статей 77-80 ЦПК України докази мають бути належними, допустимим, достовірними та достатніми. 
Статтею 79 ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Відповідно до ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.
Як вбачається з матеріалів справи, 28 листопада 2018 року між ТОВ «Таліон Плюс» (фактор) та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) укладено Договір факторингу № 28/1118-01 (далі – Договір) пунктом 2.1 якого передбачено, що згідно умов цього договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.
У п.п.1.3 Договору визначено, що «право вимоги» - означає всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржника по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строку платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть у майбутньому.
Пунктом 1.2 Договору визначено, що перелік кредитних договорів наводиться у відповідних додатках до договору, в саме Реєстрах прав вимоги.
Строк дії вказаного договору згідно п.8.2 було встановлено до 28.11.2019.
У подальшому додатковими угодами №19 від 28.11.2019, №26 від 31.12.2020, №27 від 31.12.2021, № 31 від 21.12.2022 вносились зміни до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, відповідно до яких, зокрема, строк його дії було продовжено до 31.12.2023 включно (а.с. 28-30).
Первісний кредитор та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» на виконання Договору факторингу підписали Реєстр прав вимоги № 247 від 05 вересня 2023 року, за яким від Первісного кредитора до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором у розмірі зазначеному у Реєстрі прав вимоги.
Зокрема, відповідно витягу з реєстру прав вимоги № 247 від 05 вересня 2023 року на виконання договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року укладеного між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», за № 165 значиться боржник ОСОБА_1 кредитний договір № 753321859 від 16.06.2023 , загальна заборгованість 33206,78 грн (а.с.59-51)
Реєстр відступлення прав за кредитним договором, укладеним із відповідачем, підписаний між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ТОВ «Таліон Плюс» 05.09.2023, тобто у межах продовженого строку дії договору факторингу від 28 листопада 2018 рок.
На підтвердження факту передачі грошових коштів у розпорядження (фінансування) Первісного кредитора зі сторони ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» згідно Договору факторингу саме за відступлення права вимоги у обсязі кредитних договорів, які зазначені у Реєстрі прав вимоги № 247 від 05 вересня 2023 року до Договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року (до якого також входило відступлення права вимоги щодо заборгованості відповідача по Кредитному договору) до позовної заяви позивачем додано Акт звірки взаємних розрахунків та Протокол узгодження предмету факторингової операції та обсягу переданих прав вимоги (а.с. 49).
Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з висновком суду, що відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 247 від 05 вересня 2023 року до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача.
Згідно договору факторингу № 10/1024-01 від 10 жовтня 2024 року ТОВ «Таліон Плюс» відступило ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» право вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги (п.2.1. Договору).
Відповідно до реєстру боржників № 2 від 10.10 2024 до договору факторингу №10/1024 укладеного між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» за № 158 значиться боржник ОСОБА_1 , кредитний договір № 753321859 від 16.06.2023, загальна заборгованість 63 166,22 грн (а.с. 42-44).
Згідно договору факторингу № 29/05/25-Е від 29.05.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступило ТОВ «ЕЙС» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників. Перелік боржників зазначені в Реєстрі боржників, який формується згідно з Додатком №1 п. 1.1 Договору (а.с. 40-42).
Відповідно до Додатку №1 п. 1.1. Договору реєстру боржників від 29.05.2025 до договору факторингу №29/05/25-Е від 29.05.2025 укладеного між ТОВ «ЕЙС» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» за № 6411 значиться боржник ОСОБА_1 кредитний договір 63 166,22 грн, загальна заборгованість 63 166,22 грн (а.с. 38-39).
При цьому, на противагу доводам представника відповідача, суд констатує, що позивачем також надано докази підтвердження оплати за вказаними вище договорами (а.с.33,34,45, 49).
Враховуючи викладене, відбулася заміна кредитодавця, на підставі укладених договорів, а тому до ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшло право вимоги кредитного договору № 753321859 від 16.06.2023, укладеного між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВАДОПОМОГА» та ОСОБА_1 .
З договору № 753321859 від 16.06.2023 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога" та ОСОБА_1 , вбачається, що у відповідності до вимог частини 1 статті 638 ЦК України між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, який оформлено в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатору, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства.
Договір укладено на сайті позикодавця, та ОСОБА_1 , підписав його одноразовим ідентифікатором MNV74К6N, відправленим 16.06.2023 об 23.52.39, введеним 16.06.2023 о 23.53.03 год. Без отримання повідомлення з відповідним ідентифікатором, без здійснення входу на сайт товариства такий договір не був би укладений.
На виконання умов вказаного Кредитного договору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало на картковий рахунок відповідача грошові кошти в розмірі 16700,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 16.06.2023 року.
З огляду на матеріали справи, ОСОБА_1 отримав кредитні кошти на загальну суму 16700 грн, тобто в межах встановленого кредитного ліміту, відповідно до умов Договору.
Згідно з пунктом 7.1. рекомендована (не обов`язкова) дата повного повернення всіє суми Кредиту за всіма наданими Траншами є дата закінчення Дисконтного періоду кредитування – 16.07.2023, а саме протягом 30 днів від дати отримання першого Траншу Позичальника.
7.2. В обов`язковому порядку сума Кредиту має бути повернута Позичальником не пізніше ніж протягом 30 днів календарних днів після настання однієї з наступних обставин.
Пунктом 7.3 кредитного договору визначена кінцева дата повернення кредиту 16.07.2028.
Відповідно до п. 8.4 кредитного договору після закінчення Дисконтного періоду кредитування проценти нараховуються за процентною ставкою 1087,70 відсотків річних, що на день укладення Договору становить 2,98 відсотків в день від суми залишку кредиту, що знаходиться у позичальника за кожний день користування ним.
Згідно наданою ТОВ «ФК «ЕЙС», виписки з особового рахунку за кредитним договором № 753321859 від 16.06.2023, заборгованість ОСОБА_1 станом на 12.11.2023 складає 63 166,22 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту – 14 784,46 грн, заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом – 48 381,76 грн.
Таким чином, колегія суддів вважає, що позивачем доведено суму заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором у загальному розмірі 63166,22 грн, з огляду на погоджені сторонами умови кредитування, з урахуванням тіла кредиту, розміру базової відсоткової ставки за кожен день прострочення та періоду кредитування.
Даних, що відповідач у добровільному порядку нараховану заборгованість за кредитним договором погасив, матеріали справи не містять.
Таким чином, суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини у справі, від яких залежить правильне вирішення спору, вірно застосувавши норми матеріального права, дійшов правильного висновку про задоволення вимог ТОВ «ФК «ЕЙС» та постановив рішення з додержанням вимог норм матеріального та процесуального права.
З огляду на зазначене, підстави для скасування рішення суду з наведених апелянтом підстав відсутні.
Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновки суду першої інстанції, та не містять підстав для скасування або зміни судового рішення.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
За змістом статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін.
Підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 381- 384, 389, 390 ЦПК України, суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Слобідського районного суду м. Харкова від 03 вересня 2025 року – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Головуючий         О.Ю.Тичкова

Судді          О.Ю. Грошева

О.В.Маміна