П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/14562/25	

Перша інстанція: суддя Завальнюк І.В.,
повний текст судового рішення
складено 02.09.2025, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача – Федусика А.Г.,
суддів: Семенюка Г.В. та Шляхтицького О.І.,
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “ФРІДОМ ФАРМ БЕКОН” до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:

ТОВ “ФРІДОМ ФАРМ БЕКОН” (далі ТОВ) звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі (далі – ГУДПС) та просило:
- визнати протиправним та скасувати рішення ГУДПС про анулювання реєстрації платником єдиного податку ТОВ від 17 березня 2025 року №163//21-22-04-04-13, та рішення про невизнання ГУДПС звітності з єдиного податку четвертої групи, викладене в листі №1130/6/21-22-04-04-08 від 14.03.2025;
- зобов`язати ГУДПС поновити ТОВ в реєстрі платників єдиного податку четвертої групи Державної податкової служби України з дати виключення з реєстру;
- зобов`язати ГУДПС визнати податкову звітність з єдиного податку четвертої групи ТОВ, подану 20.02.2025 року.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2025 року позов задоволено.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просив його скасувати та ухвалити нове про відмову в позові.
Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ є сільськогосподарським підприємством, сумлінним платником податків, всі виробничі потужності якого знаходяться на територіях Олешківської територіальної громади Олешківського району, Зеленопільської територіальної громади та Костянтинівської територіальної громади Каховського району Херсонської області.
З 01 січня 2009 року позивач був зареєстрований як сільськогосподарське підприємство із спеціальним режимом оподаткування податком на додану вартість (платником фіксованого сільськогосподарського податку), а з 2015 року по 31 грудня 2024 року мав статус платника єдиного податку четвертої групи.
20 лютого 2025 року ТОВ засобами електронного зв`язку до контролюючого органу була направлена наступна податкова звітність: 01. Загальна звітна податкова декларація платника єдиного податку четвертої групи з квитанцією подана до ГУДПС 20.02.2025, реєстраційний номер 9038207776; 02. Загальний звітний додаток 1. Відомості про наявність земельних ділянок з квитанцією подана до ГУДПС 20.02.2025, реєстраційний номер 9038207776; 03. Загальний звітний додаток 3. Розрахунок загального мінімального податкового зобов`язання з квитанцією подана до ГУДПС 20.02.2025, реєстраційний номер 9038207776; 04. Розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва за 2024 рік з квитанцією подана до ГУДПС 20.02.2025, реєстраційний номер 9038207785; 05. Звітна податкова декларація платника єдиного податку четвертої групи з квитанцією подана до ГУДПС 20.02.2025, реєстраційний номер 9038207777; 06. Звітна додаток 1. Відомості про наявність земельних ділянок з квитанцією подана до ГУДПС 20.02.2025, реєстраційний номер 9038207777; 07. Звітна додаток 3. Розрахунок загального мінімального податкового зобов`язання з квитанцією подана до ГУДПС 20.02.2025, реєстраційний номер 9038207777; 08. Звітний розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва з квитанцією подана до ГУДПС 20.02.2025, реєстраційний номер 9038207783; 09. Звітна податкова декларація платника єдиного податку четвертої групи з квитанцією подана до ГУДПС 20.02.2025, реєстраційний номер 9038207781; 10. Звітна додаток 1. Відомості про наявність земельних ділянок з квитанцією подана до ГУДПС 20.02.2025, реєстраційний номер 9038207781; 11. Звітна додаток 3. Розрахунок загального мінімального податкового зобов`язання з квитанцією подана до ГУДПС 20.02.2025, реєстраційний номер 9038207781.
Додатково разом з податковою звітністю позивачем засобами електронного зв`язку до контролюючого органу було направлено лист №3 від 19.02.2025, до якого додавалось розпорядження Херсонської обласної військової адміністрації №81 від 18.02.2025 року про наявність на території Херсонської області обставин непереборної сили та затверджений перелік суб`єктів господарювання, що постраждали внаслідок таких обставин у 2024 році, до якого включено ТОВ, та лист Херсонської обласної військової адміністрації №01-01-16-19731/0/25/26 від 19.02.2025.
Через електронний кабінет отримано квитанції №2 щодо кожного з документів податкової звітності 20.02.2025 року, відповідно, податкова звітність прийнята.
20.03.2025 ТОВ від ГУДПС було отримано лист про невизнання звітності з єдиного податку четвертої групи №1130/6/21-22-04-04-08 від 14.03.2025 року разом з рішенням про анулювання реєстрації платником єдиного податку ТОВ від 17 березня 2025 року №163//21-22-04-04-13 та актом від 17.03.2025 року №163/21-22- 04-04-13 про результати камеральної перевірки щодо порушення платником єдиного податку ІV групи – юридичної особи умов перебування на спрощеній системі оподаткування.
За результатами камеральної перевірки встановлені порушення, за які передбачено анулювання реєстрації платником єдиного податку четвертої групи відповідно до пп.4 п.291.4 ст.291 пп.10.1 п.10 підрозділу 8 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України для цілей, визначених, зокрема, пп.298.8.4 п.298.8 ст.298 Кодексу, абз.4 п.299.10 ст.299 ПКУ.
Згідно з даними розрахунку частки сільськогосподарського товаровиробника, наданого до ГУДПС, сума доходу сільськогосподарського товаровиробника, отриманого від реалізації сільськогосподарської продукції власного виробництва, дорівнює « 0», загальна сума доходу сільськогосподарського товаро виробника дорівнює 16997,97 грн (де 9203,56 грн. дохід від курсової різниці за залишками грошових коштів на валютних рахунках та інші доходи 7794,91 грн). Вказане свідчить що ТОВ не займалось виробництвом сільськогосподарської продукції та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах) та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у тому числі власновиробленої сировини та давальницьких умовах в 2024 році.
З огляду на наведене, ТОВ не відповідає вимогам підпункту 4 пункту 291.4 ст.291 з урахуванням вимог підпункту 298.8.4 пункту 298.8 ст.298 та підпункту 10.1 пункту 10 підрозділу 8 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України.
У зв`язку з викладеним, ГУДПС прийнято рішення від 17.03.2025 №163/21-22-04-04-13/35869783 про анулювання реєстрації платником єдиного податку ТОВ.
Разом з актом та рішенням було надіслано лист про невизнання звітності з єдиного податку четвертої групи №1130/6/21-22-04-04-08 від 14.03.2025, яким ГУДПС повідомило, що подані позивачем податкові декларації платника єдиного податку четвертої групи на 2025 рік від 20.02.2025 №9038207776 (ДПІ 2103); від 20.02.2025 №9038207777; №9038207781 (ДПІ 2115) та розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробника від 20.02.2025 №9038207785 (код ДПІ 2103), від 20.02.2025 №9038207783 (ДПІ 2115) не визнані як податкова звітність. Вважаючи такі дії та рішення відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції, виходив з того, що причинами, які завадили позивачеві досягти 75% рівня частки сільськогосподарського товаровиробництва за 2025 рік, є наявність обставин непереборної сили - активи ТОВ, в тому числі об`єкти нерухомості, земельні ділянки (Зеленопідська ТГ 50 га, Костянтинівська ТГ 161,4196 га Каховського району Херсонської області) та все інше належне ТОВ майно, розташовані на території окупованих Зеленопідської ОТГ Каховського району, Олешківської міської територіальної громади Херсонської області, були окуповані російською федерацією з перших днів повномасштабного вторгнення і є тимчасово окупованими по теперішній час, - звідси, проведення будь-яких агротехнічних робіт та отримання власновиробленої сільськогосподарської продукції у 2025 році, та, відповідно, й отримання доходу від її реалізації, неможливе в принципі.
Суд зазначив, що оскаржуване рішення прийняте ГУДПС з неправильним застосуванням пп.298.8.4 п.298.8 ст.298, п.10 підрозділу 8 «Особливості справляння єдиного податку та фіксованого податку» розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, п.1 Постанови КМУ №1364 від 06.12.2022 «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією».
Також суд зазначив, що матеріали справи не містять доказів того, що подана позивачем податкова звітність за результатами камеральної перевірки визнана такою, що подана із порушеннями, визначеними ПК України, що, власне, і не заперечувалось відповідачем.
Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції і вважає їх такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, з огляду на таке.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Положеннями ст.2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;
2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;
3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);
4) безсторонньо (неупереджено);
5) добросовісно;
6) розсудливо;
7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;
8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);
9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;
10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Згідно ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до Закону України від 28 грудня 2014 року № 71 "Про внесення змін до ПК України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" (набрав чинності з 01 січня 2015 року) фіксований сільськогосподарський податок трансформовано в єдиний податок (виділено в окрему 4 групу).
З матеріалів справи вбачається, що протягом 2023 року ТОВ було платником єдиного податку 4 групи.
Пунктом 291.4 статті 291 ПК України визначено, що суб`єкти господарювання, сільськогосподарські товаровиробники, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків, належать до 4 групи платників єдиного податку.
Підпунктом 298.8.4 пункту 298.8 статті 298 ПК України врегульовано, що у разі коли у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва становить менш як 75 відсотків, сільськогосподарський товаровиробник - юридична особа сплачує податки у наступному податковому (звітному) році на загальних підставах.
Відтак, до платників 4 групи єдиного податку можуть належати сільськогосподарські товаровиробники, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків.
Платники єдиного податку 4 групи самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням платника податку та місцем розташування земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу (пп.295.9.1 п.295.9 ст.295 ПК України).
Порядок обрання або переходу на спрощену систему оподаткування, або відмови від спрощеної системи оподаткування встановлюється ПК України, п. 298.8 якої передбачено, що порядок обрання або переходу на спрощену систему оподаткування платниками єдиного податку четвертої групи здійснюється відповідно до підпунктів 298.8.1-298.8.4 цієї статті.
Нормами п.69 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України для платників податків передбачено звільнення від нарахування та сплати податкових зобов`язань за певними податками, зокрема, встановлено:
Тимчасово, з 1 березня 2022 року, не нараховується та не сплачується єдиний податок четвертої групи з площі сільськогосподарських угідь та/або земель водного фонду, що перебуває у власності сільськогосподарського товаровиробника або надана йому у користування, у тому числі на умовах оренди, у податкових періодах, коли на територіях, на яких розташовані такі сільськогосподарські угіддя та/або землі водного фонду, ведуться бойові дії або території тимчасово окуповані збройними формуваннями російської Федерації, до дати завершення на таких територіях активних бойових дій або тимчасової окупації російською Федерацією.
Пунктом 10 підрозділу 8 «Особливості справляння єдиного податку та фіксованого податку» розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України передбачено:
На період з 1 березня 2022 року до першого числа місяця, що настає після дати завершення бойових дій або тимчасової окупації на відповідній території, для платників єдиного податку четвертої групи, у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди яких перебувають земельні ділянки (земельні частки (паї), що розташовані на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих рф територіях України, положення підпункту 291.5-1.3 пункту 291.5-1 статті 291 цього Кодексу застосовуються виключно під час реєстрації суб`єкта господарювання платником єдиного податку.
Для цілей, визначених підпунктом "а" підпункту 4 пункту 291.4 статті 291, підпунктом 298.8.4 пункту 298.8 статті 298 та підпунктом 4 пункту 299.10 статті 299 цього Кодексу, частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік платників єдиного податку четвертої групи, у яких не менше 30 відсотків загальної площі сільськогосподарських угідь та/або земель водного фонду, що перебуває у їхній власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, у попередньому податковому (звітному) році розташовувалися не менше шести місяців на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на тимчасово окупованих російською федерацією територіях України, має дорівнювати або перевищувати 50 відсотків.
Дати початку та завершення активних бойових дій або тимчасової окупації визначаються відповідно до даних Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих рф. Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською Федерацією, визначається у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку.
Як роз`яснено у листі ДПС України від 23.05.2023, оприлюдненому на офіційному сайті в мережі Інтернет (лист доступний за посиланням https://dp.tax.gov.ua/media- ark/news-ark/678907.html ): «Дати початку та завершення активних бойових дій або тимчасової окупації у 2023 році визначаються відповідно до даних Переліку територій, затвердженого наказом №309 у чинній редакції (зі змінами).
Наказом № 309 у розділі І затверджені території можливих бойових дій (частина перша) та території активних бойових дій (частина друга), у розділі ІІ затверджені тимчасово окуповані російською федерацією території України. Отже, для цілей справляння єдиного податку четвертої групи відповідно до п.п.69.33 п.69 п.69 підрозд. 10 розд. ХХ «Перехідні положення» Кодексу застосовується тільки перелік територій активних бойових дій та тимчасово окупованих російською федерацією.
Пунктом 1 Постанови КМУ №1364 від 06.12.2022 «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією» встановлено, що перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих рф_(далі - перелік), затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за формою згідно з додатком за погодженням з Міністерством оборони з урахуванням пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій.
До територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, включаються: території можливих бойових дій; території активних бойових дій; території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси.
У цьому ж пункті 1 Постанови КМУ №1364 від 06.12.2022 «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих рф» також вказано:
для цілей оподаткування території активних бойових дій - це включені до переліку території активних бойових дій, території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси.
Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022р. затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих рф, який складається: з розділу І «Території, на яких ведуться (велися) бойові дії», що має частини:
1) Території можливих бойових дій
2) Території активних бойових дій
3) Території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси з розділу ІІ «Тимчасово окуповані російською Федерацією території України».
В даному переліку наявні: Каховський район: Зеленопідська сільська територіальна громада (UA65060090000037720) з 24.02.2022; Костянтинівська сільська територіальна громада (UA65060130000026961) з 24.02.2022; Херсонський район: (UA65100110000015344) Олешківська міська територіальна громада з 24.02.2022.
Як встановлено судом 1-ї інстанції, 100% активів ТОВ, в тому числі об`єкти нерухомості, земельні ділянки (Зеленопідська ТГ 50 га, Костянтинівська ТГ 161,4196 га Каховського району Херсонської області) та все інше належне ТОВ майно, розташовані на території окупованих Зеленопідської ОТГ Каховського району, Олешківської міської територіальної громади Херсонської області, які були окуповані російською федерацією з перших днів повномасштабного вторгнення і є тимчасово окупованими по теперішній час, що вбачається із Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року №309 (із змінами і доповненнями, чинний на сьогоднішній день), який діяв до 20.03.2025 року та Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій №376 від 28.02.2025, який діє на теперішній час.
Так, для підтвердження статусу платника єдиного податку четвертої групи у 2025 році застосовуються саме положення пп.298.8.4 п.298.8 ст.298 ПК України.
Статтею 298.8.1. ПК України передбачено, що сільськогосподарські товаровиробники для переходу на спрощену систему оподаткування або щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку подають не пізніше 20 лютого поточного року:
загальну податкову декларацію з податку на поточний рік щодо всієї площі земельних ділянок, з яких справляється податок (сільськогосподарських угідь (ріллі, сіножатей, пасовищ, багаторічних насаджень), та/або земель водного фонду внутрішніх водойм (озер, ставків та водосховищ), - контролюючому органу за своїм місцезнаходженням (місцем перебування на податковому обліку);
звітну податкову декларацію з податку на поточний рік окремо щодо кожної земельної ділянки - контролюючому органу за місцем розташування такої земельної ділянки (юридичні особи);
розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва (юридичні особи) - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику;
відомості (довідку) про наявність земельних ділянок - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок.
У відомостях (довідці) про наявність земельних ділянок зазначаються дані про кожний документ, що встановлює право власності та/або користування земельними ділянками, у тому числі про кожний договір оренди земельної частки (паю).
Відповідно до ст.298.8.4. ПК України, у разі коли у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва становить менш як 75 відсотків, сільськогосподарський товаровиробник - юридична особа сплачує податки у наступному податковому (звітному) році на загальних підставах.
Якщо така частка не перевищує 75 відсотків у зв`язку із виникненням обставин непереборної сили у попередньому податковому (звітному) році, до платника податку в наступному податковому (звітному) році зазначена вимога не застосовується. Такі платники податку для підтвердження статусу платника єдиного податку подають податкову декларацію разом із рішенням Верховної Ради Автономної Республіки Крим, обласних рад про наявність обставин непереборної сили та перелік суб`єктів господарювання, що постраждали внаслідок таких обставин.
Факт перебування позивача у переліку суб`єктів господарювання, що постраждали внаслідок обставин непереборної сили, що затверджений рішенням обласної ради про наявність обставин непереборної сили, що подавався позивачем одночасно із деклараціями 20.02.2025, зумовлює поширення на нього спеціальної норми пп.298.8.4 п.298.8 ст.298 ПК України про незастосування вимоги частки сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) період, що дорівнює або перевищує 75%, водночас відповідачем було невірно застосовано вказану норму матеріального права, внаслідок чого прийнято рішення що підлягає скасуванню.
Як вірно зазначено судом 1-ї інстанції, податковим органом не було враховано лист №3 від 19.02.2025, до якого додавалось розпорядження Херсонської обласної військової адміністрації №81 від 18.02.2025 року про наявність на території Херсонської області обставин непереборної сили та затверджений перелік суб`єктів господарювання, що постраждали внаслідок таких обставин у 2024 році, до якого включений ТОВ, в той час як зазначені документи підтверджують наявність обставини непереборної сили в регіоні, у якому ТОВ значиться постраждалим внаслідок проведення на його земельних ділянках, що перебувають у користуванні (у т.ч. на умовах оренди), бойових дій або їх тимчасової окупації збройними формуваннями росії.
Отже враховуючи, що частка сільськогосподарського товаровиробництва позивача за 2024 рік не перевищує 75% у зв`язку з існуванням у 2024 році обставин непереборної сили; для підтвердження статуту платника єдиного податку четвертої групи позивачем виконано всі вимоги, передбачені абз.2 пп.298.8.4 п.298.8 ст.298 ПК України, а саме: подано податкову звітність разом із розпорядженням Херсонської обласної військової адміністрації №81 від 18.02.2025 року про наявність на території Херсонської області обставин непереборної сили та затвердження переліку суб`єктів господарювання, що постраждали внаслідок таких обставин, до якого включений ТОВ, та лист Херсонської обласної військової адміністрації №01-01-16-19731/0/25/26 від 19.02.2025, то жодних підстав для відмови у підтвердженні позивачу статусу платника єдиного податку на 2025 рік у відповідача не було.
Відповідно до пп.14.1.262 п.14.1 ст.14 ПК України частка сільськогосподарського товаровиробництва для цілей глави 1 розділу XIV цього Кодексу - питома вага доходу сільськогосподарського товаровиробника, отриманого від реалізації сільськогосподарської продукції власного виробництва та продуктів її переробки, у загальній сумі його доходу, що враховується під час визначення права такого товаровиробника на реєстрацію як платника податку.
Згідно пп.298.8.3 п.298.8 ст.298 ПК України дохід сільськогосподарського товаровиробника, отриманий від реалізації сільськогосподарської продукції власного виробництва та продуктів її переробки (крім підакцизних товарів, за винятком виноматеріалів виноградних (коди згідно з УКТ ЗЕД 2204 29 - 2204 30), вироблених на підприємствах первинного виноробства для підприємств вторинного виноробства, які використовують такі виноматеріали для виробництва готової продукції), включає доходи, отримані від:
реалізації продукції рослинництва, що вироблена (вирощена) на угіддях, які належать сільськогосподарському товаровиробнику на праві власності або надані йому в користування, а також продукції рибництва, виловленої (зібраної), розведеної, вирощеної у внутрішніх водоймах (озерах, ставках і водосховищах), та продуктів її переробки на власних підприємствах або орендованих виробничих потужностях;
реалізації продукції рослинництва на закритому ґрунті та продуктів її переробки на власних підприємствах або орендованих виробничих потужностях;
реалізації продукції тваринництва і птахівництва та продуктів її переробки на власних підприємствах або орендованих виробничих потужностях;
реалізації сільськогосподарської продукції, що вироблена із сировини власного виробництва на давальницьких умовах, незалежно від територіального розміщення переробного підприємства.
Тобто, до розрахунку частки сільськогосподарського товаровиробництва включається не сам врожай, а доходи від його реалізації.
Як вірно зауважив суд 1-ї інстанції, причинами, які завадили позивачеві досягти 75% рівня частки сільськогосподарського товаровиробництва за 2025 рік, є наявність обставин непереборної сили - активи ТОВ, в тому числі об`єкти нерухомості, земельні ділянки (Зеленопідська ТГ 50 га, Костянтинівська ТГ 161,4196 га Каховського району Херсонської області) та все інше належне позивачу майно розташовані на території окупованих Зеленопідської ОТГ Каховського району, Олешківської міської територіальної громади Херсонської області, були окуповані російською федерацією з перших днів повномасштабного вторгнення і є тимчасово окупованими по теперішній час.
Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду 1-ї інстанції, що оскаржуване рішення прийняте ГУДПС з неправильним застосуванням пп.298.8.4 п.298.8 ст.298, п.10 підрозділу 8 «Особливості справляння єдиного податку та фіксованого податку» розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, п.1 Постанови КМУ №1364 від 06.12.2022 «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською Федерацією».
Згідно п.299.11 ст.299 ПК України у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення виїзних документальних перевірок платника єдиного податку четвертої групи невідповідності вимогам підпункту 4 пункту 291.4 та пункту 291.5-1 статті 291 цього Кодексу у податковому (звітному) році або у попередніх періодах, такому платнику за такі періоди нараховуються податки та збори, від сплати яких він звільнявся як платник єдиного податку четвертої групи, та штрафні (фінансові) санкції (штрафи), передбачені главою 11 розділу II цього Кодексу. Такий платник податку зобов`язаний перейти до сплати податків за загальною системою оподаткування, починаючи з наступного місяця після місяця, у якому встановлено таке порушення.
Відповідно до п.75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Колегія суддів також зазначає, що пунктом 299.10 та абзацом 2 пункту 299.11 статті 299 ПК України визначено, що реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі: 1) подання платником податку заяви щодо відмови від застосування спрощеної системи оподаткування у зв`язку з переходом на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, - в останній день календарного кварталу, в якому подано таку заяву; 2) припинення юридичної особи (крім перетворення) або припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем відповідно до закону - в день отримання відповідним контролюючим органом від державного реєстратора повідомлення про проведення державної реєстрації такого припинення; 3) у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 цього Кодексу; 4) якщо у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва платника єдиного податку четвертої групи становить менш як 75 відсотків.
У разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення виїзних документальних перевірок платника єдиного податку четвертої групи невідповідності вимогам підпункту 4 пункту 291.4 та пункту 291.5 1 статті 291 цього Кодексу у податковому (звітному) році або у попередніх періодах, такому платнику за такі періоди нараховуються податки та збори, від сплати яких він звільнявся як платник єдиного податку четвертої групи, та штрафні (фінансові) санкції (штрафи), передбачені главою 11 розділу II цього Кодексу. Такий платник податку зобов`язаний перейти до сплати податків за загальною системою оподаткування, починаючи з наступного місяця після місяця, у якому встановлено таке порушення.
З аналізу вищенаведених правових норм вбачається, що реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у встановлених законом випадках. При цьому прийняття контролюючим органом рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку можливе лише на підставі проведеної документальної перевірки відповідного платника податку та встановлених в ході останньої порушень, відповідно до яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування (бути платником єдиного податку четвертої групи).
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05.03.2019 у справі № 818/606/17.
Апеляційний суд також наголошує, що положення ПК України містять вичерпні підстави для анулювання реєстрації платника єдиного податку четвертої групи. Системний правовий аналіз норм Кодексу дає підстави для висновку, що законодавцем чітко розмежовано поняття переходу на спрощену систему оподаткування та щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку.
Оскільки на час виникнення спірних правовідносин позивач вже був платником єдиного податку четвертої групи, в даному випадку йдеться про підтвердження статусу платника єдиного податку, а не про обрання або перехід на спрощену систему оподаткування.
Тобто, способом реалізації владних управлінських функцій податковим органом за наявності встановлення обставин під час проведення документальної перевірки, за яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування (бути платником єдиного податку), є прийняття рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку, шляхом виключення з реєстру платників цього податку.
Проте, відповідачем не проводилась документальна перевірка позивача, а також не приймалося рішення про анулювання реєстрації шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.07.2022 у справі № 818/2056/18, від 11.01.2024 у справі № 810/3210/17, від 27.01.2022 у справі № 818/857/17, від 18.09.2023 у справі № 300/4347/23.
Так, з матеріалів справи вбачається, що документальна виїзна перевірка ТОВ зі встановленням в ході такої порушень, відповідно до яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування (бути платником єдиного податку четвертої групи), ГУДПС не проводилась, а рішення про анулювання реєстрації платником єдиного податку позивача від 17 березня 2025 року №163//21-22-04-04-13 прийнято за результатами камеральної перевірки.
При цьому, вимоги для щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку, з дотриманням умов та порядку такого підтвердження, встановлених правилами підпункту 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 ПК України, позивачем виконані.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду 1-ї інстанції, що рішення про анулювання реєстрації платником єдиного податку ТОВ від 17 березня 2025 року №163//21-22-04-04-13 та дії відповідача з відмови позивачу у підтвердженні статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2025 рік (лист з приводу невизнання ГУДПС звітності з єдиного податку четвертої групи викладене в листі №1130/6/21-22-04-04-08 від 14.03.2025) є протиправними.
Згідно пп.19-1.1.1.-19-1.1.2. п.19-1.1. ст.19-1 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків; контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів.
За п. 48.7 ст. 48 ПК України податкова звітність, складена з порушенням норм цієї статті, не вважається податковою декларацією, крім випадків, встановлених пунктом 46.4 статті 46 цього Кодексу.
Підпунктом 75.1.1. пункту 75.1. ст. 75 ПК України встановлено, що камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО.
Згідно п.76.1. ст.76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.
Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.
Під час проведення камеральної перевірки згода платника податків на перевірку та його присутність не обов`язкова.
Відповідно до п.49.15 ст.49 ПК України податкова декларація вважається неподаною за умови порушення норм пунктів 48.3 і 48.4 статті 48, абзаців першого - третього пункту 49.4 статті 49 цього Кодексу та надання або надсилання контролюючим органом платнику податків повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації, зокрема засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" для податкових декларацій, поданих у такий спосіб.
Матеріали справи не містять доказів того, що подана позивачем податкова звітність за результатами камеральної перевірки визнана такою, що подана із порушеннями, визначеними ПК України.
Як вірно зауважив суд 1-ї інстанції, єдиною підставою для присвоєння податковій звітності позивача, статусу “не визнано як податкова звітність” слугувало спірне рішення про анулювання реєстрації платником єдиного податку ТОВ від 17 березня 2025 року №163//21-22-04-04-13, яке визнано судом протиправним, а отже позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню.
Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку стосовно спірних правовідносин.
Доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині рішення, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, суд – 

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі - залишити без задоволення, а Одеського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2025 року – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач 		А.Г. Федусик	
Судді	  	Г.В. Семенюк   О.І. Шляхтицький