Справа № 309/1326/19
Провадження № 2/309/391/25

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2026 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді: Орос Я.В.
за участю секретаря: Калинич Н.С. 
позивача ОСОБА_1 
представника відповідача ОСОБА_2 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст цивільну справу за позовом: ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди ,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 03.05.2019 року звернувся до Хустського районного суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди. У своєму позові позивач просить суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду завдану внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, яка складається із вартості відновлюваного ремонту - 4173,00 грн. та вартості матеріальних збитків - 3998, 00 грн.. Також позивач просить стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 2468 гривень 40 копійок, що складаються із сплаченого судового збору в сумі 768 гривень 40 копійок, виготовлення висновку експерта - 1200,00 грн. і витрат на професійну правову допомогу в сумі 500, 00 гривень. 
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.05.2019 року визначено склад суду під головуванням судді Савицького С.А. 
Заочним рішенням Хустського районного суду від 31 травня 2023 р. позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі. 
07.08.2023 року відповідач по справі ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення. 
Ухвалою суду від 03.10.2023 року заочне рішення від 31.05.2023 року скасовано та призначено до розгляду у загальному порядку. 
Відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 03 квітня 2025 року, суддю ОСОБА_4 звільнено з посади судді Хустського районного суду Закарпатської області, що стало підставою проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи. 
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Хустського районного суду Закарпатської області, від 14 квітня 2025 року, у зв`язку з звільненням судді ОСОБА_4 визначено новий склад суду під головуванням судді Орос Я.В. 
Відповідно до ухвали Хустського районного суду від 17.04.2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди прийнято до провадження та призначено до розгляду в поряду загального позовного провадження .
Позовні вимоги позивачем вмотивовані тим, що 22.01.2019 року Хустським районним судом розглянуто справу про адміністративне правопорушення відносно нього за ст..124 КУпАП. Постановою Хустського районного суду від 22.01.2019 року у справі №309/3475/18 провадження по справі закрито на підставі ч.1 ст.247 КУпАП через відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП . У постанові суду зазначено, що «обставини, на які посилається ОСОБА_1 підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення та схемою місця ДТП». Оскільки позивач визнаний судом невинуватим у ДТП, а його транспортному засобу завдано пошкодження, то він змушений згідно ст..16 ЦК України звернутися до суду за захистом свого майнового права з позовом про відшкодування завданих відповідачем збитків.
10 листопада 2018 року, близько 15:00 години, ОСОБА_1 був за кермом автомобіля «Опель Віваро» д.н.з. НОМЕР_1 , який стояв на узбіччі вулиці Жайворонкова в м. Хуст Закарпатської області, у цей час автомобіль УАЗ д.н.з. НОМЕР_2 врізався у транспортний засіб ОСОБА_1 , а саме в праве крило, що підтверджується фотографіями. Також місце ДТП зафіксовано схематично. Схему склав поліцейський Хустського відділу поліції сержант ОСОБА_5 , оригінал схеми міститься в матеріалах справи № 309/3475/18 у Хустському районному суді. Із фотографій з місця ДТП можна побачити, що автомобіль УАЗ д.н.з. НОМЕР_2 врізався в автомобіль позивача. Тобто відповідач, порушив ч.Б п.2.3 Правил дорожнього руху, а саме: не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, також порушив ч. Є п. 2.3 правил - вчинив дії, внаслідок яких завдано шкоди користувачу дороги. Окрім того, відповідач порушив п.10.1 Правил дорожнього руху, тобто перед будь-якою зміною напрямку руху водій УАЗ не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам руху; п.13.3 Правил також порушено відповідачем, тому що під час обгону(випередження, об`їзду) перешкоди ним не дотримано безпечного інтервалу .
ОСОБА_1 вважає, що вартість матеріального збитку, спричиненого пошкодженням його автомобіля, яка визначена у звіті №46/04/2019 від 24.04.2019 оцінювача ОСОБА_6 та становить 8171,00 гривень, що складається із 4173,00 грн. вартості відновлюваного ремонту та 3998, 00 грн. вартості матеріальних збитків, що підлягає відшкодуванню в повному обсязі. Враховуючи дані обставини позивач просить суд стягнути з ОСОБА_3 вартість матеріальних збитків у розмірі 8171,00 гривень, витрати на правову допомогу у розмірі 500 гривень, а також сплачений ним судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп. та виготовлення висновку експерта 1200 грн., які просить також стягнути з відповідача.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 суду ствердив, що того дня він рухався на своєму автомобілі «Опель Віваро» д.н.з. НОМЕР_1 в м. Хуст по вул. Жайворонкова і попереду нього їхав автомобіль УАЗ д.н.з. НОМЕР_2 . В цей час автомобіль УАЗ увімкнув лівий показник повороту і здійснив маневр ліворуч. Побачивши це, та оскільки його смуга руху була вільна, він продовжив рух прямо, однак автомобіль УАЗ під керуванням відповідача, різко змінив напрямок руху , та почав повертати праворуч, внаслідок чого відбулося зіткнення автомобілів. В результаті ДТП автомобіль УАЗ д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням відповідача пошкодив його ліву частину автомобіля. Після приїзду працівників поліції відносно нього було складено протокол за ст. 124 КУпАП. Постановою Хустського районного суду від 22 січня 2019 року провадження у даній справі було закрито у звязку з відсутністю у його діях складу правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Також суду ствердив, що в тексті позовної заяви наявна описка, а саме що його автомобіль отримав удар у праву частину, що не відповідає дійсності , оскільки удар він отримав у ліву частину автомобіля. Позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити. 
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився. Про час, день та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином шляхом направлення рекомендованого виклику з повідомленням, причини своєї неявки суду не повідомив, відзиву не подавав. Відповідач повідомлявся шляхом направлення йому поштової кореспонденції за адресою реєстрації місця проживання. 
В судовому засіданні представника відповідача ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала , та просила суд відмовити в задоволенні позову. Суду ствердила, що відповідно до постанови Хустського районного суду від 22 січня 2019р. автомобіль « Опель Віваро» отримав пошкодження у праву частину, а проведена експертиза щодо вартості збитків стосується лівої частини автомобіля. Крім того , відповідач ОСОБА_3 не визнаний винним у вчиненні ДТП , яке мало місце 10 листопада 2018 року. 
Заслухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.
Так, відповідно до приписів ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
В судовому засіданні встановлено, що 10 листопада 2018 року, близько 15:00 години, по вулиці Жайворонкова в м. Хуст Закарпатської області, відбулася ДТП між автомобілями автомобіль УАЗ д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням відповідача ОСОБА_3 та автомобілем «Опель Віваро» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням позивача ОСОБА_1 ,
Дана ДТП зафіксована схематично та підписана учасниками. Внаслідок ДТП автомобілю «Опель Віваро» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить позивачу ОСОБА_1 , завдано механічні пошкодження. 
Постановою Хустського районного суду Закарпатської області від 22.01.2019 року, яка набрала законної сили, провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП закрито та підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення (а.с.5). 
Для визначення вартості завданих збитків позивачем було замовлено експертизу в оцінювача ОСОБА_6 та згідно наданого Висновку вбачається, що вартість відновлюваного ремонту становить – 4173,33 грн. вартість відновлюваного ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить – 3998,33 грн. (а.с.11-17).
Стаття 16 ЦК України, передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту в т. ч. є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної шкоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіваюча шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди.
Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 27.05.2021 у справі № 761/12945/19, який суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин з огляду на приписи ч. 4 ст. 263 ЦПК України.
Слід зазначити, що матеріали справи не містять доказів, а також в судовому засіданні представником відповідача не доведено суду відсутність вини у ДТП відповідача ОСОБА_3 , що, відповідно до вищевикладеного, є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди тобто відповідача ОСОБА_3 . 
Згідно зі статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).
З огляду на вищевикладені норми відповідальність за шкоду несе безпосередньо винуватець ДТП - особа, яка завдала шкоди. Така особа, відповідно до ст. 1192 ЦК України має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Судом встановлено, що згідно звіту №46/04/2019 від 24.04.2019 року про визначення вартості матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «Опель Віваро» д.н.з. НОМЕР_1 , проведеного оцінювачем ОСОБА_6 , на який посилається позивач як на підставу обчислення суми завданої йому матеріальної шкоди, вартість матеріального збитку, завданого внаслідок пошкодження автомобіля «Опель Віваро», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузова VIN – НОМЕР_3 в ДТП, яка мала місце 10.11.2018 року становить 8171 гривень 00 копійок, а саме вартість відновлюваного ремонту – 4173,33 грн. та вартість відновлюваного ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу – 3998,33 грн. (а.с.12). 
У даному висновку експертом чітко відображено, що ним вирахувано вартість відновлюваного ремну лише лівої частини автомобіля , а саме тієї частини, яка отримала механічні пошкодження внаслідок ДТП, що мала місце 10.11.2018 р.
Враховуючи наведене , суд не бере до уваги твердження представника відповідача, про те, що експертом зроблено висновок щодо тієї частини автомобіля , яка не була пошкоджена внаслідок ДТП, що мала місце 10.11.2018 р.
Також суд вважає, що у позовній заяві , а також у постанові суду від 22 січня 2019 р. наявні технічні описки у написанні сторони автомобіля , яка отримала механічні пошкодження, оскільки відповідно до схеми ДТП , яка міститься в матеріалах справи , та яка підписана обома учасниками події відображено , що автомобіль позивача отримав механічні пошкодження лівої частини автомобіля. 
Щодо визначеності суми, яка підлягає стягненню за завдані матеріальні збитки суд зазначає наступне. 
Згідно з пунктом 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (далі - Методика), вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі - КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).
У постанові Верховного Суду від 11.03.2020 у справі № 754/5129/15-ц, зазначено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (частина друга статті 1192 ЦК України), тоді як розмір страхового відшкодування, що підлягає стягненню зі страховика, відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - виходячи з витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу.
Враховуючі наведені обставини, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 у розмірі 4173,00 грн., що покриває вартість відновлюваного ремонту автомобіля, тобто реальну вартість втраченого майна. 
Щодо вимоги про стягнення судових витрат суд зазначає наступне. 
Судом встановлено, що позивачем ОСОБА_1 були понесені витрати на оплату визначення вартості матеріального збитку, проведеного оцінювачем ОСОБА_6 (звіт №46/042019 від 24.04.2019 року) в сумі 1200 грн. У розумінні ст.133 ЦПК України дані витрати не відносяться до судових, адже оцінка вартості майна не була призначена в порядку розгляду справи та судом не залучалось спеціаліста для розгляду справи, у зв`язку з чим витрати на оплату визначення вартості матеріального збитку не підлягають стягненню з відповідача.
Натомість, з ОСОБА_3 на користь позивача слід стягнути понесені та документально підтверджені останнім витрати, пов`язані з розглядом справи, що становлять 500 грн. витрат на професійну правничу допомогу, оскільки розмір цих витрат відповідає критеріям співмірності, визначеним ч.4 ст.137 ЦПК України. 
Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір в сумі 768,40 коп., сплачений позивачем при зверненні до суду .
Керуючись ст.12, 13, 76, 80, 82, 141, 265, 280-284 ЦПК України , ст. 22, 23, 1166, 1187, 1192 ЦК України, суд, 
У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 – задоволити частково .
Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н.о.к.п.п. НОМЕР_4 зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н.о.к.п.п. НОМЕР_5 зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 - 4173 грн. 33 коп. шкоди, яка завдана внаслідок ДТП, та яка складається вартості відновлюваного ремонту автомобіля «Опель Віваро» д.н.з. НОМЕР_1 .
Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н.о.к.п.п. НОМЕР_4 зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н.о.к.п.п. НОМЕР_5 зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. та 500 грн. витрат за надання правової допомоги адвокатом.
В задоволенні решти вимог – відмовити. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення суду виготовлено 04.02.2026 року.  

Суддя Хустського 
районного суду:  Орос Я.В.