КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 лютого 2026 року справа № 320/17073/24
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сторожук» до Міністерства економіки України про визнання протиправним і скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії.
Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Сторожук» (далі - позивач, ТОВ «Сторожук») з позовом до Міністерства економіки України (далі - відповідач, Мінекономіки), в якому позивач просить суд:
- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства економіки України №7698 від 27.03.2024 про відмову у видачі висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком, щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Сторожук", ідентифікаційний код 32849298;
- зобов`язати Міністерство економіки України повторно розглянути заяву на одержання висновку від 12.03.2024 Товариства з обмеженою відповідальністю "Сторожук", ідентифікаційний код 32849298.
Мотивуючи позовні вимоги, ТОВ «Сторожук» вказує, що Мінекономіки за результатами розгляду заяви від 12.03.2024 безпідставно відмовлено позивачу у видачі висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком України.
Позивач стверджує, що зазначені в оскаржуваному наказі причини для відмови у видачі висновку не відповідають фактичним обставинам справи.
Також, на переконання позивача, помилковим є висновок Мінекономіки про те, що операція з імпорту товарів в межах спірних правовідносин не належить до операцій, щодо яких може видаватися спірний висновок, оскільки така операція стосується постачання складних технічних виробів, які згідно з абз. 7 п. 2 Порядку видачі висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2019 № 104 (далі – Порядок № 104), відносяться до операцій, за якими видається висновок щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 22.05.2024 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу 10-денний строк з дня отримання копії ухвали суду, протягом якого позивачу необхідно було усунути недоліки позовної заяви, а саме: надати позовну заяву у паперовій формі із належним чином засвідченими доказами у паперовій формі.
29.05.2024 на адресу суду від позивача надійшла позовна заяву у паперовій формі із належним чином засвідченими доказами у паперовій формі. 
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27.06.2024 відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд якої вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
17.10.2024 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву з додатками, в якому останній стверджує про правомірність прийнятого ним наказу від 27.03.2024 № 7698 та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.
Представник Мінекономіки наголошує на відсутності правових підстав для видачі позивачу висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком, оскільки подані ТОВ «Сторожук» документи не обґрунтовують необхідність продовження строків розрахунків до 01.05.2024.
Відповідач стверджує, що операція позивача з імпорту товарів не належить до окремої операції, визначеної п. 2 Порядку № 104.
Ухвалами Київського окружного адміністративного суду від 04.02.2026 повернуто без розгляду заяву ТОВ «Сторожук» про збільшення розміру позовних вимог, а також відмовлено в задоволенні клопотання позивача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: 1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; 2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.
Відповідач з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертався. 
З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд
в с т а н о в и в :
ТОВ «Сторожук» 12.03.2024 подано до Мінекономіки заяву із проханням видати висновок про продовження граничних строків розрахунків, які встановлені Національним банком, за операціями по укладеному з GUANGDONG FOSHAN PACKAGING IMP AND EXP CO., LTD зовнішньоекономічним контрактом від 27.04.2023 № 2704-UA2023 на загальну суму 15 243 дол США до 01.05.2024.
Разом із заявою позивачем було подано копії наступних документів: контракту від 27.04.2023 № 2704-UA2023 разом із додатковою угодою від 04.03.2024; рахунку-проформи від 19.10.2023; листів продавця GUANGDONG FOSHAN PACKAGING IMP AND EXP CO., LTD від 02.02.2024; платіжних інструкцій від 22.08.2023 № 90 та від 20.10.2023 № 120; морського коносаменту від 03.03.2024; витягу з інструкції та посібника по використанню обладнання.
За результатами розгляду вказаної вище заяви Мінекономіки прийнято наказ від 27.03.2024 № 7698 про відмову у видачі висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком, ТОВ «Сторожук».
Не погоджуючись з указаним наказом, позивач звернувся до суду з цим позовом. 
Вирішуючи спір по суті суд керується положеннями чинного законодавства, яке діяло станом на час виникнення спірних правовідносин та звертає увагу на наступне.
Приписами ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про адміністративну процедуру» від 17.02.2022 № 2073-IX (далі - Закон № 2073-IX) здійснення адміністративним органом дискреційного повноваження вважається законним у разі дотримання таких умов: 1) дискреційне повноваження передбачено законом; 2) дискреційне повноваження здійснюється у межах та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законом; 3) правомірний вибір здійснено адміністративним органом для досягнення мети, з якою йому надано дискреційне повноваження, і відповідає принципам адміністративної процедури, визначеним цим Законом; 4) вибір рішення адміністративного органу здійснюється без відступлення від попередніх рішень, прийнятих тим самим адміністративним органом в однакових чи подібних справах, крім обґрунтованих випадків.
Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 11 Закону № 2073-IX адміністративний акт повинен прийматися з дотриманням необхідного балансу між несприятливими наслідками для права, свободи чи законного інтересу особи і цілями, на досягнення яких спрямований адміністративний акт. Негативні наслідки для особи та публічних інтересів повинні бути найменшими.
Адміністративний орган зобов`язаний використовувати свої повноваження з метою, з якою такі повноваження надані. Мета, з якою надано повноваження, визначається законом або випливає з його положень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).
Таким чином, суд здійснює перевірку рішень суб`єктів владних повноважень на предмет їх відповідності вимогам закону, дотримання меж повноважень та встановленого порядку, а також забезпечення принципу пропорційності. Водночас суд не наділений повноваженнями самостійно визначати доцільність обраного адміністративним органом заходу реагування чи замінювати його на інший, оскільки це перебуває в дискреційних повноваженнях органу.
Зазначене узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 825/602/17 та від 22.08.2018 у справі № 826/10548/17 щодо визначення поняття «дискреційні повноваження».
За визначеннями, наведеними в ст. 1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» від 16.04.1991 № 959-XII (далі - Закон № 959-XII), зовнішньоекономічна діяльність - діяльність суб`єктів господарської діяльності України та іноземних суб`єктів господарської діяльності, а також діяльність державних замовників з оборонного замовлення у випадках, визначених законами України, побудована на взаємовідносинах між ними, що має місце як на території України, так і за її межами;
Зовнішньоекономічний договір (контракт) - домовленість двох або більше суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та їх іноземних контрагентів, спрямована на встановлення, зміну або припинення їх взаємних прав та обов`язків у зовнішньоекономічній діяльності;
Імпорт (імпорт товарів) - купівля (у тому числі з оплатою в негрошовій формі) українськими суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності в іноземних суб`єктів господарської діяльності товарів з ввезенням або без ввезення цих товарів на територію України, включаючи купівлю товарів, призначених для власного споживання установами та організаціями України, розташованими за її межами;
Переказ валютних коштів за межі України - переказ грошових (валютних) коштів на користь (на рахунок) іноземного суб`єкта господарської діяльності або у банківсько-кредитну установу, що не є суб`єктом господарської діяльності України.
Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону № 959-XII усі суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності незалежно від форми власності та інших ознак мають рівне право здійснювати будь-які види зовнішньоекономічної діяльності та дії щодо її провадження, у тому числі будь-які валютні операції та розрахунки в іноземній валюті з іноземними суб`єктами господарської діяльності, що прямо не заборонені або не обмежені законодавством, у тому числі заходами захисту, запровадженими Національним банком України відповідно до Закону України «Про валюту і валютні операції».
Правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ визначені Законом України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 № 2473-VIII (далі - Закон № 2473-VIII).
Валютне регулювання в Україні ґрунтується, зокрема на принципі свободи здійснення валютних операцій, який, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону № 2473-VIII, передбачає право фізичних та юридичних осіб - резидентів укладати угоди з резидентами та (або) нерезидентами та виконувати зобов`язання, пов`язані з цими угодами, у національній валюті чи в іноземній валюті, у тому числі відкривати рахунки у фінансових установах інших країн, та придбавати валютні цінності, активи за кордоном, переміщувати через митний кордон України валютні цінності; запровадження обмежень і заходів захисту виключно з підстав та у порядку, визначених законом, з метою забезпечення стабільності фінансової системи і рівноваги платіжного балансу України; недопущення неправомірного і необґрунтованого втручання держави у валютні операції.
Водночас Національний банк України, згідно з п. 2 ч. 1 ст. 12 Закону № 2473-VIII, за наявності ознак нестійкого фінансового стану банківської системи, погіршення стану платіжного балансу України, виникнення обставин, що загрожують стабільності банківської та (або) фінансової системи держави, має право запровадити такі заходи захисту, зокрема, встановлення граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.
Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону № 2473-VIII Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.
Національний банк України має право встановлювати винятки та (або) особливості запровадження цього заходу захисту для окремих товарів та (або) галузей економіки за поданням Кабінету Міністрів України.
Суд звертає увагу, що п. 14-2 постанови Правління Національного банку України «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» від 24.02.2022 № 18 встановлено, що граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 180 календарних днів та застосовуються до операцій, здійснених з 05.04.2022.
При цьому в ч. 3 ст. 13 Закону № 2473-VIII зазначено, що у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з імпорту товарів їх поставка має здійснюватися у строки, зазначені в договорах, але не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати).
Відповідно до ч. 4 ст. 13 Закону № 2473-VIII за окремими операціями з експорту та імпорту товарів граничні строки розрахунків, встановлені Національним банком України, можуть бути подовжені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, шляхом видачі висновку.
Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, приймає рішення про видачу чи відмову у видачі зазначеного висновку протягом десяти робочих днів з дня отримання відповідної заяви. Інформація про виданий висновок оприлюднюється на офіційному веб-сайті цього органу не пізніше наступного робочого дня після видачі висновку.
Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, протягом п`яти робочих днів з дня видачі висновку, зазначеного в абзаці першому цієї частини, інформує Національний банк України та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, про видачу такого висновку.
Постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 459 затверджено Положення про Міністерство економіки України, у відповідності до п. 1 якого Мінекономіки є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.
Мінекономіки є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує: формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, державну промислову політику, державну військово-промислову політику, державну інвестиційну політику, державну зовнішньоекономічну політику, державну політику у сфері технічного регулювання, стандартизації, метрології та метрологічної діяльності, управління об`єктами державної власності, розвитку підприємництва, державно-приватного партнерства, інтелектуальної власності, інноваційної діяльності в реальному секторі економіки, туризму та курортів (крім здійснення державного нагляду (контролю) у сфері туризму та курортів), державних та публічних закупівель, а також державного замовлення на підготовку фахівців, наукових, науково-педагогічних та робітничих кадрів, підвищення кваліфікації та перепідготовку кадрів; формування та реалізацію державної політики у сфері державної статистики, державного матеріального резерву, експортного контролю; формування державної політики у сфері захисту прав споживачів, державної політики з контролю за цінами, державної регуляторної політики та державної політики з питань ліцензування, дозвільної системи, нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності; реалізацію державної політики у сфері організації та контролю за виготовленням цінних паперів, документів суворої звітності; формування та реалізує державну аграрну політику, державну політику у сфері сільського господарства та з питань продовольчої безпеки держави, охорони прав на сорти рослин, тваринництва, насінництва та розсадництва; формування та реалізацію державної політики у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання та відтворення водних біоресурсів, регулювання рибальства та безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства, лісового та мисливського господарства, ветеринарної медицини, безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, у сфері карантину та захисту рослин, у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів; формування державної політики у сфері нагляду (контролю) у системі інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу; формування та реалізує державну політику у сфері праці, зайнятості населення, трудової міграції, трудових відносин, соціального діалогу; формування та реалізацію державної політики у сфері промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами, здійснення державного гірничого нагляду, здійснення державного нагляду та контролю за додержанням вимог законодавства про працю та зайнятість населення.
Отже, Мінекономіки є суб`єктом владних повноважень, який уповноважений, з урахуванням вимог ст. 13 Закону № 2473-VIII, за окремими операціями з експорту та імпорту товарів продовжувати граничні строки розрахунків, встановлені Національним банком України, шляхом видачі висновку.
Частиною 4 ст. 13 Закону № 2473-VIII встановлено, що порядок видачі висновку, у тому числі перелік документів, які подаються для видачі висновку, підстави для відмови у видачі висновку або залишення документів без розгляду, включаючи перелік товарів, за якими документи для видачі висновку підлягають залишенню без розгляду, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Видача висновку здійснюється безоплатно.
Постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2019 № 104 затверджено Порядок видачі висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком (далі – Порядок № 104), згідно з п. 1 якого цей Порядок визначає механізм видачі висновків щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком (далі - висновки), перелік документів, які подаються для видачі висновку, підстави для відмови у видачі висновку або залишення документів без розгляду і перелік товарів, за якими документи для видачі висновку залишаються без розгляду.
Дія цього Порядку поширюється на всіх резидентів незалежно від форми власності.
Відповідно до абз. 7 п. 2 Порядку № 104 висновок видається Мінекономіки за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, що здійснюються резидентами, зокрема, під час виконання зовнішньоекономічних договорів (контрактів) постачання складних технічних виробів - імпортними операціями з постачання устаткування частинами або складних технічних виробів, що потребують установки, монтажу, налагодження, гарантійного обслуговування і введення їх у дію на місці експлуатації, а також з постачання складних технічних виробів, строк виготовлення та транспортування яких перевищує 180 днів.
Згідно із п. 3 Порядку № 104 для одержання висновку резидент надсилає поштою або подає особисто у паперовому вигляді чи через Єдиний державний портал адміністративних послуг Мінекономіки в електронній формі такі документи:
- заяву на одержання висновку (далі - заява) за формою, затвердженою Мінекономіки, що містить відомості про стан виконання зовнішньоекономічного договору (контракту) на момент звернення та обґрунтування необхідності продовження установленого строку розрахунків на певний період;
- копії зовнішньоекономічного договору (контракту), усіх специфікацій, додатків, додаткових угод та інших документів, які є невід`ємними частинами договору (контракту), засвідчені в установленому законодавством порядку. У разі коли зовнішньоекономічний договір (контракт) укладено іноземною мовою, резидент додає його переклад на українську мову;
- копії документів, що підтверджують здійснення операції з експорту (імпорту) товарів, зокрема платіжних банківських документів, довідок банків, митних декларацій, коносаментів, транспортних документів, актів приймання-передачі товару (виконання робіт, надання послуг), засвідчені в установленому законодавством порядку;
- копії листів, повідомлень, які обумовлюють та обґрунтовують необхідність продовження установлених строків розрахунків, засвідчені в установленому законодавством порядку.
Оформлення та подання резидентами в електронній формі для одержання висновку документів, оформлення та видача Мінекономіки в електронній формі висновку здійснюються через Єдиний державний портал адміністративних послуг згідно з вимогами законодавства у сфері електронних довірчих послуг і цього Порядку.
За правилами, визначеними у п.п. 4 - 9 Порядку № 104, Мінекономіки розглядає подані резидентом для одержання висновку документи згідно з цим Порядком і протягом 10 робочих днів з дати їх одержання приймає рішення про видачу або про відмову у видачі висновку.
Інформація про виданий висновок оприлюднюється на офіційному веб-сайті Мінекономіки не пізніше наступного робочого дня після видачі висновку.
Строк продовження розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів обчислюється не раніше одержання Мінекономіки документів.
Висновок оформлюється в електронній формі та/або паперовому вигляді в одному примірнику за формою, затвердженою Мінекономіки.
Видача висновку здійснюється безоплатно.
Висновок видається резиденту в паперовому вигляді за наявності документа, що посвідчує його особу, або уповноваженому представникові резидента за умови подання до Мінекономіки оригіналу довіреності, що засвідчує право на одержання висновку, та документа, що посвідчує особу представника.
Видача висновку, оформленого в електронній формі, здійснюється шляхом його надсилання через Єдиний державний портал адміністративних послуг до персонального кабінету резидента (за його наявності), зазначеного у заяві на одержання висновку, протягом одного робочого дня з дня видачі висновку.
Разом з цим, в розрізі положень п. 10 Порядку № 104 у видачі висновку може бути відмовлено у разі, коли: 
- у поданих резидентом документах виявлено недостовірну інформацію;
- документи подано з порушенням вимог, зазначених у пункті 3 цього Порядку, в тому числі вимог щодо комплектності та оформлення документів;
- заява, додані до неї документи (документ) підписані (засвідчені) особою, яка не має на це повноважень;
- у зовнішньоекономічному договорі (контракті) відсутні істотні умови договору, передбачені законодавством;
- операція резидента з експорту (імпорту) товарів не належить до окремої операції, визначеної пунктом 2 цього Порядку;
- операція резидента здійснюється з товарами, що включені до переліку товарів, за якими звернення про видачу висновку залишаються без розгляду, згідно з додатком;
- продовження строків розрахунків виконання зовнішньоекономічного договору (контракту) за операцією з експорту (імпорту) товарів зумовлено форс-мажорними обставинами;
- у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні відомості про резидента або наявні відомості про його припинення.
Згідно із п. 12 Порядку № 104 у рішенні про відмову у видачі висновку зазначаються причини відмови з посиланням на положення законодавства.
Повідомлення про відмову у видачі висновку надсилається резиденту поштою на адресу його місцезнаходження та/або в електронній формі через Єдиний державний портал адміністративних послуг до персонального кабінету резидента (за його наявності) не пізніше наступного робочого дня з дня прийняття рішення про відмову у видачі висновку. За вибором резидента повідомлення про відмову у видачі висновку може бути отримано резидентом особисто.
Аналіз наведених вище положень дає підстави для до висновку про те, що за окремими операціями з експорту та імпорту товарів граничні строки розрахунків, встановлені Національним банком України, можуть бути подовжені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, шляхом видачі висновку; перелік документів, які подаються резидентом для отримання висновку, не подання яких має своїм наслідком відмову у видачі висновку, визначено Порядком № 104; Порядок № 104 не містить інших вимог до змісту зовнішньоекономічних договорів (контрактів), окрім наявності в ньому істотних умов договору; оцінці під час розгляду відповідної заяви підлягає не лише зовнішньоекономічний договір, а весь пакет наданих документів, про що свідчить вимога щодо його комплектності та правильного оформлення (підписання, перекладу, засвідчення) документів; рішення про відмову у видачі висновку має містити причини відмови у його видачі із посиланням на положення чинного законодавства.
Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 14.05.2025 у справі № 240/12058/24.
Судом встановлено, що 27.04.2023 між ТОВ «Сторожук», як покупцем, та компанією GUANGDONG FOSHAN PACKAGING IMP AND EXP CO., LTD, як продавцем, укладено зовнішньоекономічний контракт № 2704-UA2023 (далі – Контракт № 2704-UA2023), за умовами якого продавець продає, а покупець купує продукцію відповідно до виставлених йому комерційних рахунків (інвойсів), в яких вказується найменування, кількість, асортимент та ціни товару.
У розділі 4 Контракту № 2704-UA2023 сторони погодили, що постачання товару здійснюється на умовах FOB-Китай згідно з Інкотермс-2010. Можливі інші варіанти поставки кожної партії товару згідно з Інкотермс-2010, які прописуються в інвойсі (рахунку-фактурі) на кожну поставку окремо.
На виконання Контракту № 2704-UA2023 продавцем виставлено покупцю рахунок-проформу від 19.10.2023 на товар (гідроабразивний різальний верстат на суму 59 215 дол США та насос високого тиску на суму 17 000,00 дол США) на загальну суму 76 215,00 дол США; час встановлення ціни – FOB-Шеньчжень; термін доставки – 90-100 робочих днів після отримання 20% оплати.
Відповідно до платіжної інструкції від 22.08.2023 № 90 ТОВ «Сторожук» сплачено на користь GUANGDONG FOSHAN PACKAGING IMP AND EXP CO., LTD передоплату за Контрактом № 2704-UA2023 у розмірі 11 630,00 дол США (строк виконання платежу – 23.08.2023), а згідно з платіжною інструкцією від 20.10.2023 № 120 – у розмірі 3 613,00 дол США (строк виконання платежу – 23.10.2023).
Як вже зазначалось, відповідно до ч. 3 ст. 13 Закону № 2473-VIII у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з імпорту товарів їх поставка має здійснюватися у строки, зазначені в договорах, але не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати).
Згідно із ст. 1 Закону № 959-XII момент здійснення експорту (імпорту) - момент перетину товаром митного кордону України або переходу права власності на зазначений товар, що експортується чи імпортується, від продавця до покупця.
Суд звертає увагу, що в Контракті № 2704-UA2023 та рахунку-проформі від 19.10.2023 сторонами визначено, що постачання товару здійснюється протягом 90-100 робочих днів після отримання 20% оплати на умовах FOB-Шеньчжень (Китай) згідно з Інкотермс-2010.
Водночас термін FOB «франко-борт» означає, що поставка є здійсненою продавцем, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Це означає, що з цього моменту усі витрати й ризики втрати чи пошкодження товару повинен нести покупець.
Зважаючи на те, що за умовами Контракту № 2704-UA2023 та рахунку-проформи від 19.10.2023 момент поставки товару пов`язаний із передачею товару через поручні судна в порту відвантаження Шеньчжень (Китай), що не відповідає наявному в ст. 1 Закону № 959-XII визначенню поняття «момент здійснення імпорту», а тому визначений у рахунку-проформі від 19.10.2023 строк поставки товару (90-100 робочих днів) не може бути застосований при визначенні передбаченого в ч. 3 ст. 13 Закону № 2473-VIII граничного строку поставки товару за операціями з їх імпорту. 
Отже, в межах даного спору поставка визначеного у Контракті № 2704-UA2023 та рахунку-проформі від 19.10.2023 товару має здійснюватися не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати) - 180 календарних днів.
Зважаючи на те, що авансовий платіж (попередню оплату) ТОВ «Сторожук» здійснено на користь GUANGDONG FOSHAN PACKAGING IMP AND EXP CO., LTD 23.08.2023, а тому визначений ч. 3 ст. 13 Закону № 2473-VIII граничний строк поставки зазначеного у Контракті № 2704-UA2023 та рахунку-проформі від 19.10.2023 товару припадає на 18.02.2024.
З матеріалів справи вбачається, що листом GUANGDONG FOSHAN PACKAGING IMP AND EXP CO., LTD від 02.02.2024 позивача повідомлено про затримку у відправці обладнання за Контрактом № 2704-UA2023 у зв`язку з великим виробничим навантаженням. Також проінформовано, що верстат готовий до відвантаження та буде відправлений одразу після закінчення національних свят – Нового року, а саме до кінця лютого 2024 року.
Ураховуючи зазначене, ТОВ «Сторожук» 12.03.2024 подано до Мінекономіки заяву із проханням видати висновок про продовження граничних строків розрахунків, які встановлені НБУ, за операціями по Контракту № 2704-UA2023 на загальну суму 15 243,00 дол США до 01.05.2024.
На обґрунтування поданої заяви позивач зазначив, що поставка товару досі не здійснена через незалежні від ТОВ «Сторожук» обставини, пов`язані із порушенням GUANGDONG FOSHAN PACKAGING IMP AND EXP CO., LTD строку поставки, визначеного контрактом і відповідним інвойсом, а також строком на транспортування товару в Україну, який став значно довшим внаслідок зміни торговельного маршруту через мис Доброї Надії, що у свою чергу обґрунтовує необхідність продовження граничного строку валютного контролю до 01.05.2024.
Листом від 29.03.2024 № 4432-10/23144-07 Мінекономіки повідомило ТОВ «Сторожук» про прийнятий наказ від 27.03.2024 № 7698 про відмову у видачі висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком, ТОВ «Сторожук», а також проінформовано, що:
- Контрактом № 2704-UA2023 та поданими матеріалами не передбачено здійснення поставки товару у строк до 01.05.2024, як зазначено в заяві;
- у поданому пакеті документів наявні копії листів, які не обґрунтовують необхідність продовження установлених строків розрахунків до 01.05.2024, що передбачено абз. 5 п. 3 Порядку № 104;
- згідно із наданим комплектом документів зовнішньоекономічної операції, які здійснюються відповідно до Контракту № 2704-UA2023, не належать до окремих операцій з експорту та імпорту товарів, що здійснюються резидентами, визначених п. 2 Порядку № 104.
Суд звертає увагу, що однією з передбачених п. 10 Порядку № 104 підстав для відмови у видачі висновку є те, що операція резидента з експорту (імпорту) товарів не належить до окремої операції, визначеної пунктом 2 цього Порядку.
Позивач стверджує, що операції з поставки товару за Контрактом № 2704-UA2023 та рахунком-проформою від 19.10.2023 відносяться до окремої операції, визначеної абз. 7 п. 2 Порядку № 104, оскільки вказаний товар є складним технічним виробом.
Указані твердження ТОВ «Сторожук» суд вважає помилковими, виходячи з такого.
Згідно з абз. 7 п. 2 Порядку № 104 висновок видається Мінекономіки за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, що здійснюються резидентами, зокрема, під час виконання зовнішньоекономічних договорів (контрактів) постачання складних технічних виробів - імпортними операціями з постачання устаткування частинами або складних технічних виробів, що потребують установки, монтажу, налагодження, гарантійного обслуговування і введення їх у дію на місці експлуатації, а також з постачання складних технічних виробів, строк виготовлення та транспортування яких перевищує 180 днів.
Суд звертає увагу, що нормативно не визначено поняття «складний технічний виріб». Натомість шляхом логічного аналізу норми абз. 7 п. 2 Порядку № 104 суд дійшов висновку, що під складним технічним виробом розуміються випадки, коли наявна хоча б одна з таких ознак:
1) постачання устаткування частинами;
2) постачання технічного виробу, що потребує установки, монтажу, налагодження, гарантійного обслуговування і введення його в дію на місці експлуатації;
3) постачання технічного виробу, строк виготовлення та транспортування якого перевищує 180 днів.
З матеріалів справи вбачається, що постачання товару, визначеного Контрактом № 2704-UA2023 та рахунком-проформою від 19.10.2023, не відбувалось частинами. Вказане зокрема підтверджується копією морського коносаменту від 03.03.2024, доданою до заяви ТОВ «Сторожук» від 12.03.2024 про надання висновку.
При цьому позивачем не надано ані Мінекономіки, ані суду належних і достатніх доказів того, що передбачені Контрактом № 2704-UA2023 та рахунком-проформою від 19.10.2023 технічні вироби потребують установки, монтажу, налагодження, гарантійного обслуговування і введення їх в дію на місці експлуатації та/або строк виготовлення та транспортування таких виробів перевищує 180 днів.
Ураховуючи зазначене, у даному випадку відповідач дійшов обґрунтованого висновку, що вказані вище товари не відносяться до складних технічних виробів, операції з постачання яких відносяться до окремої операції, визначеної абз. 7 п. 2 Порядку № 104, а тому Мінекономіки було правомірно відмовлено позивачу у видачі висновку на підставі абз. 6 п. 10 Порядку № 104.
Щодо висновку відповідача про те, що документи ТОВ «Сторожук» подано з порушенням вимог, зазначених у п. 3 Порядку № 104, в тому числі вимог щодо комплектності та оформлення документів, суд зазначає наступне.
Відповідно до абз. 5 п. 3 Порядку № 104 для одержання висновку резидент надсилає поштою або подає особисто у паперовому вигляді чи через Єдиний державний портал адміністративних послуг Мінекономіки в електронній формі такі документи, зокрема, копії листів, повідомлень, які обумовлюють та обґрунтовують необхідність продовження установлених строків розрахунків, засвідчені в установленому законодавством порядку.
Суд звертає увагу, що дійсно Контрактом № 2704-UA2023 та рахунком-проформою від 19.10.2023 не передбачено здійснення поставки товару у строк до 01.05.2024. 
Як вже встановлено вище судом разом із заявою від 12.03.2024 позивачем було подано копію листа продавця GUANGDONG FOSHAN PACKAGING IMP AND EXP CO., LTD від 02.02.2024, яким позивача повідомлено про затримку у відправці обладнання за Контрактом № 2704-UA2023 у зв`язку з великим виробничим навантаженням, а також проінформовано, що верстат готовий до відвантаження та буде відправлений одразу після закінчення національних свят – Нового року, а саме до кінця лютого 2024 року.
При цьому, ані із заяви від 12.03.2024, ані з доданих до неї документів, у т.ч. листа GUANGDONG FOSHAN PACKAGING IMP AND EXP CO., LTD від 02.02.2024, неможливо встановити необхідність продовження ТОВ «Сторожук» установлених строків розрахунків саме до 01.05.2024.
Ураховуючи зазначене, позивачем не було виконано передбачену абз. 5 п. 3 Порядку № 104 вимогу щодо надання копій листів, повідомлень, які обумовлюють та обґрунтовують необхідність продовження установлених строків розрахунків.
Таким чином, відповідач обґрунтовано виснував, що документи подано ТОВ «Сторожук» з порушенням вимог, зазначених у п. 3 Порядку № 104, що згідно з абз. 3 п. 10 Порядку № 104 може бути підставою для відмови у видачі висновку.
Водночас необґрунтованими є твердження відповідача відносно того, що прохання позивача продовжити строк розрахунків за відсутності додаткової угоди про перенесення строку поставки не ґрунтуються на положеннях контракту та є надуманими, оскільки як вже встановлено вище судом визначений у рахунку-проформі від 19.10.2023 строк поставки товару (90-100 робочих днів) не може бути застосований при визначенні передбаченого в ч. 3 ст. 13 Закону № 2473-VIII граничного строку поставки товару за операціями з їх імпорту.
Ураховуючи вищезазначене в сукупності, а також зважаючи на встановлений судом факт того, що операція позивача імпорту товарів не належить до окремої операції, визначеної п. 2 Порядку № 104, а документи подано ТОВ «Сторожук» з порушенням вимог, зазначених у п. 3 Порядку № 104, суд дійшов висновку про обґрунтованість прийняття Мінекономіки оскаржуваного наказу про відмову у видачі позивачу висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком.
Таким чином, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а вимоги такими, що не підлягають задоволенню.
Судові витрати відповідно до положень ст. 139 КАС України суд залишає за позивачем.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 242-246, 250 КАС України, суд 

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Кушнова А.О.