Україна
БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

провадження № 2/361/2365/25, cправа № 756/5786/25 
07.10.2025
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«07» жовтня 2025 року м.Бровари Київської області
Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого – судді Василишина В.О.,
за участю секретаря судових засідань – Бас Я.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Оболонського районного відділу Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з нерухомого майна, 
в с т а н о в и в:
У квітні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, в якому просить суд: - визнати протиправною бездіяльність Оболонського районного відділу Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 
28 листопада 2024 року про зняття арешту з нерухомого майна; - визнати протиправною та скасувати постанову про арешт майна боржника від 08 лютого 2018 року у виконавчому провадженні № 54775968; - зобов`язати Оболонський районний відділ Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції зняти арешт з нерухомого майна, що належить їй на праві власності, накладеного постановою про арешт майна від 08 лютого 
2018 року у ВП № 54775968.
В обґрунтування вимог зазначається, що у 2015 році ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів. 
Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 19 березня 2015 року у справі 
№ 756/1046/15 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 26 січня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. 
15 жовтня 2015 року Оболонським районним судом міста Києва видано виконавчий лист у справі № 2/756/1875/2015 про стягнення аліментів. 
25 вересня 2017 року головним державним виконавцем Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального Управління юстиції у місті Києві відкрито виконавче провадження № 54775968.
08 лютого 2018 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника. 
У подальшому з`ясовано, що у виконавчому листі Оболонським районним судом м.Києва допущено помилку щодо зазначення реєстраційного номеру облікової картки платника податків боржника, а саме зазначено номер стягувача. Таким чином, арешт було накладено на майна стягувача, а не боржника. 
27 лютого 2018 року винесено постанову про передачу виконавчого провадження до Центрально-міського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції Дніпропетровської області. 
У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Оболонського районного суду міста Києва із заявою про виправлення описки у рішенні суду від 19 березня 2015 року.
Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 23 грудня 2021 року у справі 
№ 756/1046/15-ц виправлено описку, що міститься у рішенні Оболонського районного суду м.Києва від 19 березня 2021 року у справі № 756/1046/15-ц, а саме вірно зазначити реєстраційний номер облікової картки платника податків відповідача ОСОБА_2 – НОМЕР_1 , замість помилкового – НОМЕР_2 . 
У 2019 році позивач звернулася до Центрально-міського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області із заявою про повернення виконавчого документа без виконання та скасування усіх заходів примусового характеру у рамках виконавчого провадження № 54775968. 
18 грудня 2019 року державним виконавцем Центрально-міського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Мурашовою К.О. у виконавчому № 54775968 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, відповідно до якої припинено чинність арешту майна боржника та скасування інших заходів примусового виконання рішення. 
У липні 2024 року позивач вирішила відчужити належне їй майно, при цьому дізналася про існування арешту. Наявність обтяження перешкоджає позивачу розпорядитися на свій розсуд належним їй нерухомим майном. 
З підстав зняття арешту ОСОБА_1 у серпні 2024 року звернулася до Оболонського відділу державної виконавчої служби.
Листом від 09 грудня 2024 року Оболонський відділ державної виконавчої служби надав відповідь № 171576, в якій вказав, що питання про зняття арешту не відноситься до компенсації відділу, оскільки всі дії повинен вчиняти інший орган, який фактично здійснював виконавче провадження. 
Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 29 квітня 2025 року дану справу передано на розгляд до Броварського міськрайонного суду Київської області. 
Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 червня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. 
Ухвалою суду від 07 жовтня 2025 року закрито провадження у справі у частині вимог про визнання протиправною бездіяльності Оболонського районного відділу Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 
28 листопада 2024 року про зняття арешту з нерухомого майна, визнання протиправною та скасування постанови про арешт майна боржника від 08 лютого 2018 року у виконавчому провадженні № 54775968.
У судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Причини неявки суду неповідомлені. Неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті.
Дослідивши письмові матеріал справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
З матеріалів справи вбачається, що 15 жовтня 2015 року Оболонським районним судом міста Києва видано виконавчий лист № 2/756/1875/2015 про стягнення аліментів з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 . 
Постановою головного державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва від 25 вересня 2017 року відкрито виконавче провадження 
№ 54775968 з виконання виконавчого листа № 2/756/1875/2015 про стягнення аліментів з 
 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 .
Постановою головного державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва від 08 лютого 2018 року накладено арешт на майно, що належить боржнику ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 . 
Постановою головного державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва від 27 лютого 2018 року передано виконавчий лист 
№ 2/756/1875/2015 до Центрально-міського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. 
Постановою державного виконавця Центрально-міського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 18 грудня 2019 року виконавчий документ № 2/756/1875/2015 повернуто стягувачу.
З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 389138391 від 31 липня 2024 року вбачається, що земельна ділянка, кадастровий номер: 3221281601:01:001:0031, площею 0,1951 га, належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, зареєстрованого за № 1261, виданого 20 серпня 2021 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Майстренко В.В. З розділу Актуальна інформація про державну реєстрацію обтяжень вбачається наявність обтяження у виді арешту нерухомого майна, номер запису про обтяження: 24742592 (спеціальний розділ), дата, час державної реєстрації: 08.02.2018 13639, внесений ОСОБА_4 , Оболонський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, м.Київ, підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 39581840 від 08.02.2018 13:39:48 ОСОБА_4 , Оболонський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, м.Київ, опис предмета обтяження: все нерухоме майно, особа, майно/права якої обтяжуються: ОСОБА_2 . Пошук вказаної інформації проведений на підставі реєстраційного номеру облікової картки платника податків: НОМЕР_2 за частковим співпадінням. 
З матеріалів справи вбачається, що реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 належить позивачу ОСОБА_1 . Тобто на підставі постанови про арешт майна боржника ОСОБА_2 фактично обтяжно майно стягувача ОСОБА_1 . 
З підстав зняття арешту з належного нерухомого майна ОСОБА_1 звернулася до Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києва.
Листом від 29 листопада 2024 року № 168420 Оболонський відділ державної виконавчої служби у місті Києва повідомив позивачу про неможливість скасування обтяження через відсутність повноважень та технічної можливості на вчинення виконавчих дій або прийняття процесуальних рішень після передачі виконавчого провадження у інший відділ. 
Відповідно до положень частини першої статті 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 
129 Конституції України).
Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
Статтею 15 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Отже, стаття 15 ЦК України, визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.
Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.
Згідно з частиною першою статті 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (частина перша статті 328 цього Кодексу).
Відповідно до частин першої та другої стаття 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно зі статтею 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до частини першої, абзацу 1 частини другої, частин четвертої та п`ятої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.
Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 
6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 
7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону. 
У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.
Оцінюючи в сукупності всі наведені докази, суд дійшов висновку про задоволення даного позову та зняття арешту з майна, що належить позивачу. При цьому судом враховується, що обтяження у виді арешту нерухомого майна позивача внесено помилково за її реєстраційним номером облікової картки платника податків. Фактично у рамках виконавчого провадження обтяжувалося майно боржника, що є логічним. Позивач була стягувачем за виконавчим провадженням № 54775968.
Керуючись статтями 141, 263-265 ЦПК України Броварський міськрайонний суд Київської області, 
в и р і ш и в:
Позов – задовольнити.
Зняти обтяження у виді арешту нерухомого майна номер запису про обтяження: 24742595 (спеціальний розділ), дата, час державної реєстрації: 08.02.2018 13639, внесений ОСОБА_4 , Оболонський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, м.Київ, підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 39581840 від 08.02.2018 13:39:48 ОСОБА_4 , Оболонський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, м.Київ, опис предмета обтяження: все нерухоме майно. 
Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, то зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин