СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2026 року м. Харків Справа № 905/959/24 

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Демідова П.В., суддя Попков Д.О.,
за участі секретаря судового засідання Борсук В.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (вх. №2751) на рішення Господарського суду Донецької області від 17.11.2025 (рішення ухвалено суддею Харакозом К.С. у приміщені Господарського суду Донецької області 17.11.2025 о 13:52 год, повне рішення складено 01.12.2025) у справі №905/959/24
за позовом Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго», м.Київ,
до відповідача Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі», м. Покровськ, Донецької області,
про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:
Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» звернулося до Господарського суду Донецької області з позовом до АТ «ДТЕК Донецькі електромережі», в якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просило стягнути з відповідача на користь позивача 120300736,69 грн – основної заборгованості, 4909808,87 грн – інфляційних втрат, 1627845,34 грн – 3 % річних.
Позовні вимоги ПрАТ «НЕК «Укренерго» обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем грошових зобов`язань за договором про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління від 01.01.2024 № 0518-03041-ПД у частині повної та своєчасної оплати за надані послуги, внаслідок чого у відповідача утворилася заборгованість, а в позивача виникли підстави для нарахування інфляційних втрат та 3 % річних.
Рішенням Господарського суду Донецької області від 25.02.2025 (з урахуванням ухвали Господарського суду Донецької області від 28.02.2025 про описку), залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 28.04.2025 у справі №905/959/24, позовні вимоги ПрАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго» до АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» про стягнення 126834390,90 грн, з яких 120300736,69 грн – основний борг, 4905808,87 грн – інфляційні втрати, 1627845,34 грн – 3% річних, задоволено частково; стягнуто з АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» на користь ПрАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго» 126828736,40 грн, з яких 120300736,69 грн – основний борг, 1623887,98 грн – 3% річних, 4904111,73 грн – інфляційні втрати, а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 847802,20 грн, відстрочивши виконання на 6 місяців (до 25.08.2025); в іншій частині позовних вимог відмовлено.
Постановою Верховного Суду від 29.07.2025 у справі №905/959/24 касаційну скаргу ПрАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго» задоволено частково; постанову Східного апеляційного господарського суду від 28.04.2025 та рішення Господарського суду Донецької області від 25.02.2025 у справі №905/959/24 скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог ПрАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго» про стягнення з АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» 3% річних у розмірі 3957,36 грн.; справу №905/959/24 в цій частини передано на новий розгляд до Господарського суду Донецької області. В іншій частині постанову Східного апеляційного господарського суду від 28.04.2025 та рішення Господарського суду Донецької області від 25.02.2025 у справі № 905/959/24 залишено без змін.
Рішенням Господарського суду Донецької області від 17.11.2025 у справі №905/959/24 у задоволенні позовних вимог ПрАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго» до АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» в частині стягнення 3957,36 грн – 3% річних відмовлено.
Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» звернулося з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Господарського суду Донецької області від 17.11.2025 року у справі №905/959/24 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги НЕК «Укренерго» в частині стягнення 3957,36 грн 3% річних.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 29.12.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (вх. №2751) на рішення Господарського суду Донецької області від 17.11.2025 у справі №905/959/24; повідомлено учасників справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться 03.02.2026.
13.01.2026 АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» надало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а рішення суду залишити без змін. 
Відповідно до розпорядження Східного апеляційного господарського суду щодо повторного автоматизованого розподілу справи та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.02.2026 у зв`язку з відпусткою судді Мартюхіної Н.О. для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Демідова П.В., суддя Плахов О.В.
Згідно з розпорядженням Східного апеляційного господарського суду щодо повторного автоматизованого розподілу справи та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.02.2026 у зв`язку з відпусткою судді Плахова О.В. для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Демідова П.В., суддя Попков Д.О.
У судовому засіданні представник позивача підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.
Представник відповідача проти вимог апеляційної скарги заперечував. 
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке.
АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» шляхом подання заяви-приєднання до договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління з ПрАТ «НЕК «Укренерго» приєдналося до публічного договору приєднання за типовою формою, яка розміщена на офіційному сайті позивача.
Позивач повідомленням від 20.12.2023 № 01/70377 підтвердив, що відповідач приєднаний до умов договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління; ідентифікатор договору № 0518-03041-ПД; дата акцептування – 01.01.2024.
У повідомленні позивача від 20.12.2023 №01/70377 зазначено, що з моменту акцептування заяви-приєднання до договору в порядку, встановленому Кодексом системи передачі, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі – НКРЕКП) від 14.03.2018 року №309 (зі змінами), користувач набуває всіх прав та обов`язків за договором і несе відповідальність за їх невиконання (неналежне виконання) згідно з умовами договору, Кодексом системи передачі та чинним законодавством України.
Наказом ПрАТ «НЕК «Укренерго» від 22.12.2023 року № 742 «Про затвердження умов договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління», відповідно до статті 634 Цивільного кодексу України, Закону України «Про ринок електричної енергії» та Кодексу системи передачі затверджено, зокрема, умови договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління, які набирають чинності з 01.01.2024.
Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління цей договір є публічним договором приєднання та встановлює порядок і умови надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління користувачам системи передачі. Договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання користувача до умов цього договору згідно із заявою-приєднання, що є додатком № 1 до договору. Умови договору розроблені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», Кодексу системи передачі, та є однаковими для всіх користувачів.
За цим договором оператор системи передачі (далі – ОСП) безперервно надає послугу з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління, а саме: управління режимами роботи об`єднаної енергетичної системи України з виробництва, передачі, забезпечення планових перетоків електричної енергії по міждержавних лініях зв`язку об`єднаної енергетичної системи України з енергосистемами суміжних країн, розподілу та споживання електричної енергії для забезпечення здатності енергосистеми задовольняти сумарний попит на електричну енергію та потужність у кожний момент часу з дотриманням вимог енергетичної, техногенної та екологічної безпеки (далі – послуга) (пункт 2.1 договору).
Згідно з п. 2.2 договору користувач зобов`язується здійснювати оплату за надану послугу відповідно до умов цього договору.
Відповідно до пунктів 3.1, 3.2 договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління ціна цього договору визначається як сума нарахованої фактичної вартості послуг за сукупністю розрахункових періодів наростаючим підсумком за календарний рік. Розрахунковим періодом за цим договором є 1 календарний місяць. Оплата послуг здійснюється за тарифом, який встановлюється НКРЕКП відповідно до затвердженої методики (порядку) та оприлюднюється ОСП на офіційному вебсайті: https://ua.energy/. Тариф застосовується з дня набрання чинності постановою, якою встановлено тариф, якщо більш пізній строк не визначено такою постановою.
Обсяг наданої послуги визначається відповідно до розділу ХІ КСП. Планова та/або фактична вартість послуги визначається як добуток діючого на момент надання послуги тарифу на послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління та планового та/або фактичного обсягу послуги в розрахунковому періоді. На вартість послуги нараховується податок на додану вартість відповідно до законодавства України (пункти 3.3, 3.4 договору).
У пункті 3.5 договору зазначено, що користувач здійснює поетапну оплату планової вартості послуги за кожну декаду розрахункового періоду згідно із зазначеною системою платежів і розрахунків:
– 1 платіж – до 18 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в першій декаді розрахункового періоду;
– 2 платіж – до 28 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в другій декаді розрахункового періоду;
– 3 платіж – до 08 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, в розмірі планової вартості послуги, наданої в третій декаді розрахункового періоду.
Згідно з пунктом 3.6 договору плановий обсяг послуги, що використовується для визначення планової вартості послуги, визначається на підставі даних адміністратора комерційного обліку (далі – АКО) за кожну декаду розрахункового періоду.
Відповідно до пункту 3.7 договору користувач здійснює розрахунок з ОСП за фактичний обсяг послуги до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно), на підставі рахунків, актів надання послуги, наданих ОСП або отриманих за допомогою сервісу електронного документообігу (далі – сервіс) (автоматизована система, яка забезпечує функціонування електронного документообігу), з використанням у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису особи, уповноваженої на підписання документів в електронній формі. 
Вартість фактично наданої послуги за розрахунковий період визначається до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно). Акти надання послуги направляються користувачам до 12 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно). Коригування обсягів та вартості фактично наданої послуги відповідного розрахункового періоду здійснюється за наступною версією даних комерційного обліку, що надається АКО протягом 10 календарних днів з дати проведення процесу врегулювання в «Системі управління ринком», що здійснюється на вимогу та в терміни, передбачені Правилами ринку. 
Оплату вартості послуги, після коригування обсягів та вартості послуг, користувач здійснює до 15 числа місяця, наступного за місяцем, у якому отримано акт коригування до акта надання послуги (включно) або акт надання послуги щодо проведення донарахувань у минулих періодах (включно). Акти надання послуги та акти коригування до актів надання послуги та рахунки у відповідному розрахунковому періоді виконавець ОСП направляє користувачу в електронній формі з використанням електронного підпису або надає користувачу два примірники акта надання послуги та/або акта коригування до актів надання послуги в паперовому вигляді, підписані власноручним підписом зі своєї сторони.
Згідно з пунктом 3.8 договору користувач здійснює підписання актів надання послуги та актів коригування до актів надання послуги відповідного розрахункового періоду протягом 3 робочих днів з дня їх отримання користувачем. У разі виникнення розбіжностей за отриманим від ОСП за попередній розрахунковий період актом надання послуги користувач має право оскаржити зазначені в акті надання послуги вартість та/або фактичний обсяг послуги шляхом направлення ОСП та ППКО повідомлення протягом 5 робочих днів з дня отримання акта. Процедура оскарження не звільняє користувача від платіжного зобов`язання у встановлений цим договором термін. Якщо користувач не надає ОСП повідомлення з обґрунтуванням розбіжностей протягом 5 робочих днів з дня отримання акта надання послуги, то вважається, що цей акт прийнятий без розбіжностей. У разі підтвердження розбіжностей ППКО користувача надає АКО актуальні дані для здійснення врегулювання. Врегулювання розбіжностей здійснюється в терміни та відповідно до вимог додатка № 10 до Правил ринку та відображаються в акті коригування.
Цей договір набирає чинності з дня його акцептування, зазначеного в повідомленні ОСП, і діє до 31 грудня (включно) року, в якому акцептована заява-приєднання (п. 13.1 договору).
Матеріали справи свідчать, що у період із січня до вересня 2024 року позивач складав акти надання послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління:
– від 31.01.2024 за січень 2024 року на фактичний обсяг 169553,466 МВт*год на суму 21276247,13 грн;
– від 29.02.2024 за лютий 2024 року на фактичний обсяг 150474,592 МВт*год на суму 18882153,71 грн;
– від 31.03.2024 за березень 2024 року на фактичний обсяг 147287,147 МВт*год на суму 18482180,35 грн;
– від 30.04.2024 за квітень 2024 року на фактичний обсяг 92104,988 МВт*год на суму 11557702,32 грн;
– від 31.05.2024 за травень 2024 року на фактичний обсяг 91717,163 МВт*год на суму 11509036,48 грн;
– від 30.06.2024 за червень 2024 року на фактичний обсяг 80801,161 МВт*год на суму 10139252,89 грн;
– від 31.07.2024 за липень 2024 року на фактичний обсяг 87482,970 МВт*год на суму 10977713,00 грн;
– від 31.08.2024 за серпень 2024 року на фактичний обсяг 77555,084 МВт*год на суму 9731922,16 грн;
– від 30.09.2024 за вересень 2024 року на фактичний обсяг 62100,216 МВт*год на суму 7792583,51 грн.
Також, позивач склав акти коригування до актів надання послуг: 
– від 30.05.2024 до акта надання послуги від 31.01.2024 за період січня 2024 року на суму коригування 51481,07 грн, що становить за актом у загальному розмірі 21327728,20 грн;
– від 13.06.2024 до акта надання послуги від 29.02.2024 за період лютого 2024 року на суму коригування 77142,55 грн, що становить за актом у загальному розмірі 18805011,16 грн;
– від 25.06.2024 до акта надання послуги від 31.03.2024 за період березня 2024 року на суму коригування 5346,12 грн, що становить за актом у загальному розмірі 18476834,23 грн;
– від 04.07.2024 до акта надання послуги від 30.04.2024 за період квітня 2024 року на суму коригування 25678,93 грн, що становить за актом у загальному розмірі 11532023,39 грн;
– від 09.07.2024 до акта надання послуги від 31.05.2024 за період травня 2024 року на суму коригування 8631,67 грн, що становить за актом у загальному розмірі 11517668,15 грн.
Позивач виписав відповідачу рахунки-фактури за послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління, копії яких наявні в матеріалах справи:
Акти надання послуг, акти коригування, рахунки виставлені позивачем у системі «Аскод», на підтвердження чого позивач надав роздруківки з системи «Аскод» та протоколи створення та перевірки кваліфікованого і удосконаленого електронного підпису.
Позивач, посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління від 01.01.2024 року № 0518-03041-ПД у частині повної та своєчасної оплати за надані послуги, звернувся до Господарського суду Донецької області із цим позовом.
Як вже зазначалось, рішенням Господарського суду Донецької області від 25.02.2025 (з урахуванням ухвали Господарського суду Донецької області від 28.02.2025 про виправлення описки), залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 28.04.2025 у справі № 905/959/24, частково задоволено позов ПрАТ «НЕК «Укренерго»; стягнуто з АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» на користь ПрАТ «НЕК «Укренерго» 126828736,40 грн, з яких: 120300736,69 грн – основний борг, 1623887,98 грн – 3 % річних, 4904111,73 грн – інфляційні втрати, а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 847802,20 грн, відстрочено виконання рішення на 6 місяців (до 25.08.2025).
Частково задовольняючи позовні вимоги ПрАТ «НЕК «Укренерго», господарський суд першої інстанції, перевіривши розрахунок 3 % річних, зазначив, що такий розрахунок є методологічно неправильним, оскільки позивач неправильно визначив початок періоду прострочення. При цьому місцевий господарський суд, здійснивши власний розрахунок 3 % річних, установив, що 28.01.2024, 18.02.2024, 28.04.2024, 18.05.2024, 08.06.2024, 28.07.2024, 18.08.2024, 08.09.2024, 28.09.2024 є вихідними днями. За таких обставин господарський суд першої інстанції дійшов висновку про те, що правильний розмір 3 % річних становить 1623887,98 грн.
Частково не погоджуючись із постановою Східного апеляційного господарського суду від 28.04.2025 та рішенням Господарського суду Донецької області від 25.02.2025 у справі №905/959/24, ПрАТ «НЕК «Укренерго» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просило скасувати зазначені судові рішення в частині відстрочення виконання рішення та в частині відмови у стягненні з АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» 1697,14 грн інфляційних втрат, 3957,36 грн 3 % річних.
Під час касаційного провадження Верховний Суд здійснив перегляд оскаржуваних судових рішень тільки в частині відмови у стягненні з АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» 1697,14 грн інфляційних втрат, 3957,36 грн 3 % річних та дійшов висновку, що суди попередніх інстанцій дійшли передчасного висновку про часткову відмову в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача 3 % річних, не дослідивши докази та не з`ясувавши всі обставини справи, які мають значення для правильного вирішення спору в цій частині.
Так, Верховний Суд проаналізувавши висновки викладені у постановах Верховного Суду від 11.03.2024 у справі № 922/1813/23 та від 16.05.2024 у справі № 910/7012/23 погодився з доводами скаржника про те, що господарські суди попередніх інстанцій, ухвалюючи оскаржувані судові рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог ПрАТ «НЕК «Укренерго» про стягнення 3 % річних, не врахували зазначених у вказаних постановах висновків Верховного Суду, адже при розгляді справи визначили періоди нарахування 3 % річних з урахуванням приписів частини 5 статті 254 Цивільного кодексу України.
Верховний Суд зазначив, що положення частини 5 статті 254 Цивільного кодексу України не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, тому суди мали належним чином з`ясувати періоди прострочення зобов`язання відповідача з урахуванням відповідних положень договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління від 01.01.2024 № 0518-03041-ПД.
Постановою Верховного Суду від 29.07.2025 у справі №905/959/24 касаційну скаргу ПрАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго» задоволено частково; постанову Східного апеляційного господарського суду від 28.04.2025 та рішення Господарського суду Донецької області від 25.02.2025 у справі №905/959/24 скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог ПрАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго» про стягнення з АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» 3% річних у розмірі 3957,36 грн та справу №905/959/24 в цій частини передано на новий розгляд до Господарського суду Донецької області. В іншій частині постанову Східного апеляційного господарського суду від 28.04.2025 та рішення Господарського суду Донецької області від 25.02.2025 у справі №905/959/24 залишено без змін.
Отже, Господарський суд Донецької області розглядав позов ПрАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго» в частині вимог про стягнення з АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» 3% річних у розмірі 3957,36 грн.
При новому розгляді позовних вимог в частині стягнення 3 % річних в сумі 3957,36 грн Господарський суд Донецької області досліджував такі питання:
- Чи є тотожними обставини справ № 910/7012/23, № 922/1813/23 та обставин справи №905/959/24 в контексті застосування принципу свободи договору відповідно до ст. 6, 627 ЦКУ?
- Чи підлягають застосуванню при розгляді справи №905/959/24 висновки Верховного суду зроблені при розгляді справ № 910/7012/23, № 922/1813/23 щодо застосування приписів частини 5 статті 254 Цивільного кодексу України до спірних правовідносин?
- Яким чином розраховуються періоди прострочення зобов`язання відповідача з урахуванням відповідних положень договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління від 01.01.2024 № 0518-03041-ПД та положень ст. 254 ЦКУ?
Дослідивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції дійшов висновку, що обставини справ № 910/7012/23 та № 922/1813/23 є відмінними від справи № 905/959/24, і тому наведені висновки не підлягають застосуванню.
З огляду на те, що умови договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління в частині встановлення строку оплати визначені спеціально створеним державним органом в межах його повноважень та у встановлений законодавством спосіб, місцевий господарський суд дійшов висновку, що для визначення періодів прострочення мають застосовуватись положення частини п`ятої ст. 254 Цивільного кодексу України - якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.
Дослідивши наданий позивачем розрахунок 3% річних, враховуючи викладені вище висновки суду щодо наявності у відповідача обов`язку зі здійснення оплати поетапної планової вартості послуги у строки, встановлені в п. 3.5 договору, з подальшим перерахунком за фактичний обсяг послуги у строки, встановлені в п. 3.7 договору, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність визначення початку періоду прострочення з урахуванням визначених строків поетапної оплати планових платежів. Проте, за висновком суду першої інстанції розрахунок 3% річних є методологічно неправильним, оскільки позивач неправильно визначив початок періоду прострочення. Місцевий господарський суд зазначив, що здійснив власний розрахунок, та враховуючи, що 28.01.2024, 18.02.2024, 28.04.2024, 18.05.2024, 08.06.2024, 28.07.2024, 18.08.2024, 08.09.2024, 28.09.2024 є вихідними днями, встановив, що належний розмір 3% річних становить 1623887,98 грн, вимоги про стягнення яких було задоволено господарським судом у рішенні від 25.02.2025, яке набрало законної сили. Інших обставин, які впливають на зроблений судом у рішенні від 25.02.2025 висновок щодо періоду нарахування 3 % річних відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України під час повторного розгляду справи не встановлено.
З огляду на наведене суд першої інстанції дійшов висновку про необґрунтованість вимог ПрАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго» про стягнення з АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» 3% річних в сумі 3957,36 грн.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
Відповідальність за порушення грошового зобов`язання встановлено статтею 625 ЦК України, згідно з положеннями частини другої якої, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Такі ж висновки викладені в постановах Верховного Суду від 22.07.2025 у справі №910/4747/24, від 20.05.2025 у справі №916/2098/24.
Ухвалюючи оскаржуване судове рішення місцевий господарський суд визначив періоди нарахування 3% річних з урахуванням приписів частини п`ятої статті 254 ЦК України.
Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Колегія суддів виходить з того, що у статті 530 ЦК України охарактеризовані поняття «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання». Згідно з приписами її частини першої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Цей висновок узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/12.
Строком є певний період у часі, зі спливом якого дія чи подія, що має юридичне значення, має відбутись, а термін - це певний момент у часі, із настанням якого існує дія чи подія, що має юридичне значення (частини перша, друга статті 251 ЦК України).
Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (стаття 252 ЦК України).
Тобто «строк» та «термін» це різні поняття, які не є тотожними.
Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (стаття 253 ЦК України).
Згідно зі статтею 254 ЦК України строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку (частина перша). До строку, що визначений півроком або кварталом року, застосовуються правила про строки, які визначені місяцями. При цьому відлік кварталів ведеться з початку року (частина друга). Строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку. Строк, що визначений у півмісяця, дорівнює п`ятнадцяти дням. Якщо закінчення строку, визначеного місяцем, припадає на такий місяць, у якому немає відповідного числа, строк спливає в останній день цього місяця (частина третя). Строк, що визначений тижнями, спливає у відповідний день останнього тижня строку (частина четверта). Якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день (частина п`ята цієї статті).
З аналізу статті 254 ЦК України вбачається, що вказана норма, зокрема, частини перша-четверта, регулюють закінчення строку, який визначений роками, півроком або кварталом року, місяцями, у півмісяця та тижнями, і лише у випадку, коли останній день строку, закінчення якого визначено частинами першою-четвертою цієї статті, припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку, згідно з частиною п`ятою цієї статті, є перший за ним робочий день.
Водночас правила цієї статті не поширюються на договірні правовідносини сторін, коли ними у свободі договору (стаття 627 ЦК) досягнуто домовленості про призначення кінцевої календарної дати виконання зобов`язання за договором, з огляду на норми частини першої статті 530 ЦК, яка визначає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); статті 629 ЦК, відповідно до якої договір є обов`язковим для виконання сторонами, а також принцип належного виконання зобов`язань, який полягає в тому, що виконання має бути проведене: належними сторонами; щодо належного предмета; у належний спосіб; у належний строк (термін); у належному місці.
Колегія суддів зауважує, що від правильного визначення, що умовами договору встановлено чи «строк виконання зобов`язання» чи «термін виконання зобов`язання», залежить правильне визначення моменту (початку) прострочення, а відтак правильне застосування статей 251, 252 ЦК України та частини п`ятої статті 254 ЦК України, оскільки це впливає на правильність обчислення як строку, так і терміну, так і встановлення факту його закінчення, що обумовлює ті чи інші юридичні наслідки, які настають у зв`язку із цим.
Водночас під час застосування у цій справі частини п`ятої статті 254 ЦК України суд першої інстанції не врахував, що поняття «термін виконання зобов`язання» і «строк виконання зобов`язання», які охарактеризовані у статті 530 ЦК України, як і поняття «строк» і «термін» не є тотожними, а тому не звернув увагу на те, що правило, передбачене частиною п`ятою статті 254 ЦК України стосується строку, а умовами договору був визначений термін виконання зобов`язання щодо оплати, адже договори містять посилання - до 18 та до 28 числа розрахункового періоду, до 08 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, що відповідає поняттю «термін», викладеному в частині другій статті 252 ЦК України, адже термін визначається або календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.
Таким чином, положення частини п`ятої статті 254 ЦК України, з огляду на умови укладеного між цими сторонами договору, не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, про що виснував Верховний Суд при ухваленні постанови у даній справі та стало підставою для скасування судових рішень і направлення справи на новий розгляд. 
Правова позиція про те, що норми ст. 254 ЦК України не підлягають застосуванню до регулювання подібних спірних правовідносин, наведена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 26.03.2025 у справі №905/821/24,від 12.08.2025 у справі №925/1160/24, від 30.09.2025 у справі №927/1431/23.
Апеляційний господарський суд, перевіривши наданий позивачем до заяви про збільшення позовних вимог розрахунок 3% річних на загальну суму 1627845,34 грн., дійшов висновку, що він відповідає умовам договору, фактичним обставинам справи та є арифметично вірним. 
В свою чергу судом першої інстанції невірно застосовано норми матеріального права при прийнятті оскаржуваного рішення, що призвело до неправильного визначення моменту закінчення терміну виконання відповідачем зобов`язань, згідно з умовами договору, а отже і моменту початку у нього прострочення, з якого починається нарахування 3 % річних.
Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За загальними правилами судового процесу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ст. 74 ГПК України).
Згідно ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до положень статті 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення місцевого господарського суду.
Керуючись статтями 269, 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, 

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» задовольнити. 
Рішення Господарського суду Донецької області від 17.11.2025 у справі №905/959/24 скасувати. 
Прийняти нове рішення. 
Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» до Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» в частині стягнення 3957,36 грн. 3% річних задовольнити. 
Стягнути з Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» (84302, Донецька обл., Краматорський р-н, місто Краматорськ, вул. Комерційна, будинок 8, ідентифікаційний код 00131268) на користь Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго»(01032, місто Київ, вул. Симона Петлюри, будинок 25, ідентифікаційний код 00100227) 3% річних у розмірі 3957,36 грн. 
Стягнути з Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» (84302, Донецька обл., Краматорський р-н, місто Краматорськ, вул. Комерційна, будинок 8, ідентифікаційний код 00131268) на користь Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго»(01032, місто Київ, вул. Симона Петлюри, будинок 25, ідентифікаційний код 00100227) 3633,60 грн. судового збору за подання апеляційної скарги. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення. Порядок і строки оскарження передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.
Повна постанова складена 06.02.2026.

Головуючий суддя О.О. Крестьянінов

Суддя П.В. Демідова 

Суддя Д.О. Попков