ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 826/6306/17 Суддя (судді) першої інстанції: Томчук А.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2026 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді - Єгорової Н.М.,
суддів - Сорочка Є.О., Чаку Є.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Медіатрейдинг" на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Медіатрейдинг" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
ВСТАНОВИЛА:
У травні 2017 року позивач - ТОВ "ТД "Медіатрейдинг" звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві, яким просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 21 липня 2017 року №0462615147, №00452615147, №0442615147.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 травня 2017 року відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ТОВ "ТД "Медіатрейдинг" та призначено судовий розгляд справи.
Відповідно до Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" від 13 грудня 2022 року №2825-IX та Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 16 вересня 2024 року №399, справу №826/6306/17 передано на розгляд до Вінницького окружного адміністративного суду.
Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 10 березня 2025 року прийнято адміністративну справу №826/6306/17 ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2025 року відмовлено в задоволенні позову ТОВ "ТД "Медіатрейдинг".
Не погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, неповно з`ясовано обставини справи, не враховано доводи позивача щодо правомірності операцій з повернення товару - алкогольних напоїв.
Апелянт звернув увагу суду на те, що згідно з Законом України "Про захист прав споживачів" за наявності товару вимога споживача про його заміну підлягає негайному задоволенню, водночас гроші сплачені за товар, повертаються споживачеві у день розірвання договору. 
Додатково зазначив про те, що посадові особи ТОВ "ТД "Медіатрейдинг" при здійсненні господарських операцій керувались роз`ясненнями ДФС, яким не була надана оцінка судом першої інстанції. Крім того позивачем було надано розрахункові та інші документи, що підтверджують факт повернення покупцями товару та повернення коштів, а тому дії позивача щодо здійснення сторнування дохідної частини на 683 845,00 грн, що вплинуло на формування бази оподаткування ПДВ і податкові зобов`язання з акцизного податку є правомірними.
Відповідач подав до суду відзив, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, оскільки відповідно до Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями, алкогольні напої неналежної якості обміну та поверненню не підлягають.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, основним видом діяльності ТОВ "ТД "Медіатрейдинг" (код ЄДРПОУ 37568896) визначено за КВЕД 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах.
На підставі наказу ГУ ДФС у м. Києві від 14 грудня 2016 року №7971, ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 21 жовтня 2016 року №757/51619/16-к та направлень від 26 грудня 2016 року №10009/26-15-14-07-02, №1010/26-15-14-07-02 відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "ТД "Медіатрейдинг" з питань дотримання вимог податкового законодавства і правильності нарахування та сплати податків, зборів (обов`язкових платежів) за період з 01 січня 2016 року по 30 вересня 2016 року.
За результатами проведеної перевірки складено акт від 24 січня 2017 року №4/26-15-14-07-02-37568896, яким встановлено порушення ТОВ "ТД "Медіатрейдинг":
- пп. 134.1.1 п. 134.1 ст.134 ПК України, п. 1 та 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", пп. 2.5 п. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88, внаслідок чого завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на загальну суму 735 420 грн;
- п. 192.1 ст.192 ПК України в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 125 819 грн;
- п. 216.9 ст. 216 ПК України, в результаті чого занижено акцизний податок на загальну суму 39 368 грн;
- пп. "е" пп. 164.2.17 п. 164.2, 164.5 ст. 164; п. 167.1 ст. 167, пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168, п. 171.2 "а" ст. 171 ПК України, в результаті чого занижено податкове зобов`язання по військовому збору в сумі 115,52 грн.
На підставі акту перевірки від 24 січня 2017 року №4/26-15-14-07-02-37568896 ГУ ДФС у м. Києві прийнято податкові повідомлення-рішення від 21 лютого 2017 року:
- №0462615147, яким зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 735 420 грн;
- №0452615147, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість з вироблених в України товарів на суму 157 273 грн, в тому числі за податковим зобов`язанням на суму 125 819 грн та штрафними (фінансовими) санкціями на суму 31 454 грн;
- №0442615147, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем акцизний податок з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів суму штрафних санкцій у розмірі 49 210 грн, в тому числі за податковим зобов`язанням на суму 39 368 грн та штрафними (фінансовими) санкціями на суму 9 842 грн.
Рішенням Державної фіскальної служби України від 26 квітня 2017 року №9005/6199-99-11-01-01-25, скарга ТОВ "ТД "Медіатрейдинг" від 06 березня 2017 року залишена без задоволення, а податкові повідомлення-рішення - без змін.
Вважаючи протиправними оскаржувані податкові повідомлення-рішення позивач звернувся до суду з позовом.
Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції зазначив про те, що позивачем не надано доказів, щодо надходження від покупців відповідних заяв про розірвання договору купівлі-продажу, відсутні і докази, що свідчать, що реалізовані позивачем алкогольні напої були неналежної якості (результати експертизи, скарги споживачів, тощо), водночас наявні у матеріалах справи акти про видачу грошових коштів складені при поверненні товару та відповідні фіскальні чеки, на переконання суду, не спростовують висновків про недопустимість повернення алкогольних напоїв, в силу вимог норм чинного законодавства, а згадані документи жодним чином не підтверджують неналежну якість поверненого товару (алкогольних напоїв).
Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов`язки платників податків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (з наступними змінами та доповненнями в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, далі - ПК України).
Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно з пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.
Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:
зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);
збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).
Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:
збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);
зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).
Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.
Підпунктом 135.1 ст. 135 ПК України визначено, що базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу .
За норами пп. 137.1 ст. 137 ПК України податок нараховується платником самостійно за ставкою, визначеною статтею 136 цього Кодексу, від бази оподаткування, визначеної згідно зі статтею 135 цього Кодексу.
В силу пп. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16 липня 1999 року №996-XIV.
Згідно з ч. 2 ст.3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку. 
Положеннями ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. 
Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені. 
Як встановлено судом першої інстанції, відповідно до акту перевірки від 24 січня 2017 року №4/26-15-14-07-02-37568896 позивач здійснював реалізацію алкогольних напоїв фізичним та юридичним особам (реалізація алкогольних напоїв через РРО складає 96,4% (фізичним особам) та 4,6% (безготівковий розрахунок, як фізичним так і юридичним особам) від обсягу) за адресою м. Київ, вул Кирилівська, 82, на підставі ліцензії на право оптової та роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами. 
Також податковим органом під час проведення перевірки відповідно до актів про видачу грошових кошів при поверненні товару, касових чеків РРО, аналізу рахунку 301, 311, 361, 704, 79, даних декларацій встановлено, що в порушення п. 28 Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 30 липня 1996 року №854 товариство здійснювало повернення алкогольних напоїв неналежної якості, в результаті чого відбулось неправомірне сторнування дохідної частини на загальну суму 683 845 грн. В бухгалтерському обліку така операція відображена Дт - 30, 36 Кт - 704; Дт - 704 Кт - 79 на суму 683 845 грн, водночас вказані порушення призвели до заниження доходу, формування податкового зобов`язання з ПДВ та акцизного податку.
Постановою Кабінету Міністрів України від 30 липня 1996 року №854 затверджено Правила роздрібної торгівлі алкогольними напоями (далі - Правила, в редакції чинній на дату виникнення спірних правовідносин), які визначають основні вимоги до роздрібної торгівлі горілкою і лікеро-горілчаними виробами, вином виноградним та плодово-ягідним, коньяком, шампанським, вином ігристим (далі - алкогольні напої) і спрямовані на забезпечення прав споживачів щодо належної якості товару і рівня торговельного обслуговування (п.1 Правил).
Згідно з п. 2 Правил роздрібна торгівля алкогольними напоями - діяльність з продажу алкогольних напоїв безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших закладах ресторанного господарства.
Пунктом 3 Правил передбачено, що вони поширюються на всіх суб`єктів господарювання на території України незалежно від форм власності, які зареєстровані в установленому порядку і мають ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, отриманий згідно з вимогами законодавства.
Відповідно до п. 28 Правил алкогольні напої належної якості обміну та поверненню не підлягають.
Отже, положеннями законодавства, що регулюють спірні правовідносини, зокрема в частині роздрібної торгівлі алкогольними напоями, встановлено заборону повернення алкогольних напоїв належної якості.
В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив про те, що Правила роздрібної торгівлі алкогольними напоями не заборонено повернення алкогольних напоїв неналежної якості.
Колегія суддів звертає увагу, що повернення алкогольних напоїв проводиться за процедурою, встановленою ст. 8 Закону України "Про захист прав споживачів", ч. 8 якої визначено, що у разі придбання покупцем продовольчих товарів неналежної якості продавець зобов`язаний замінити їх на товари належної якості або повернути покупцеві сплачені ним гроші, якщо недоліки виявлено у межах строку придатності. 
Частиною 11 ст. 8 Закону "Про захист прав споживачів" визначено, що вимоги покупця розглядаються після пред`явлення розрахункового документа, а щодо товарів, на які встановлено гарантійний строк, - технічного паспорта чи іншого документа, що його замінює, з позначкою про дату продажу. Крім того, у разі, якщо товар підлягає обміну чи поверненню, покупець повинен звернутися письмово до продавця із заявою про розірвання договору купівлі-продажу та повернення грошових коштів.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 17 вересня 2021 року по справі №826/10394/17 за наслідками розгляду касаційної скарги ТОВ "ТД "Медіатрейдинг".
Як вбачається з матеріалів справи позивачем не надано доказів надходження від покупців відповідних заяв про розірвання договору купівлі-продажу, як і доказів того, що реалізовані позивачем алкогольні напої були неналежної якості (результати експертизи, скарги споживачів, тощо), водночас наявні у матеріалах справи акти про видачу грошових коштів складені при поверненні товару та відповідні фіскальні чеки, на переконання суду, не спростовують висновків про недопустимість повернення алкогольних напоїв, в силу вимог норм чинного законодавства, оскільки вказані документи жодним чином не підтверджують неналежну якість поверненого товару (алкогольних напоїв).
Отже, враховуючи встановлені обставини та правову позицію Верховного Суду, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції про те, що здійснюючи повернення алкогольних напоїв, позивач порушив вимоги чинного законодавства, в результаті чого позивачем безпідставно проведено сторнування дохідної частини на суму 683 845 грн, що свідчить про правомірність оскаржуваних податкових повідомлень рішень.
Крім іншого, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, - 
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Медіатрейдинг" залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2025 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення.
Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя Н.М. Єгорова

Судді Є.О. Сорочко

Є.В. Чаку