ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/136/26 Справа № 211/5310/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Ткаченко С. В. Суддя у 2-й інстанції - Круподеря Д. О.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

12 січня 2026 року м. Кривий Ріг
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Круподеря Д.О., за участю секретаря судового засідання Шевченко В.В, адвоката Казмірчук М.М. розглянувши у відкритому судовому засідання у місті Кривий Ріг, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 01 липня 2025 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП ,-
ВСТАНОВИВ:
Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції:
Судом першої інстанції встановлено, що 04.05.2025 о 12:03:00 годині водій ОСОБА_1 у м. Дружківка, вул. Дружби, 86, керував транспортним засобом ВАЗ 2112 номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини роту, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, до адміністративної відповідальності притягається повторно протягом року, своїми діями порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Постановою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 01 липня 2025 року ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2 000 (дві тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому вираженні становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Вимоги, викладені в апеляційній скарзі та узагальненні доводи особи, яка її подала:
З таким судовим рішенням не погодився ОСОБА_1 та оскаржив в апеляційному порядку з пропуском строку на апеляційне оскарження.
В клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначає, що не був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду. У зв`язку з тим, що був задіяний у заходах із забезпечення оборони України був позбавлений доступу до засобів зв`язку, не мав можливості вчасно отримати інформацію про ухвалене рішення а також підготувати та подати апеляційну скаргу у визначений законом строк
На підставі вищезазначеного, просить поновити строк на апеляційне оскарження та вважати причину пропуску такого строку поважною.
В апеляційній скарзі просить постанову суду першої інстанції скасувати,провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що судом було порушено його право на забезпечення реалізації захисту прав та інтересів, оскільки належним чином не повідомлено про розгляду справи, вказує, що інформація зазначена в протоколі не відповідає дійсності.
Апелянт повідомляє, що не відмовлявся від проходження огляду в медичному закладі, лише наполягав, щоб процедура огляду відповідала дійсності також поліцейськими не було проведено перевірку для встановлення стану алкогольного сп`яніння. 
Матеріали справи не містять доказів законності зупинки транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 ..
Зазначає, що працівниками патрульної поліції порушено процедуру та порядок огляду на встановлення стану сп`яніння, оскільки щодо військовослужбовців діє спеціальний порядок їх огляду на стан сп`яніння, визначений приписами ст.. 266-1 КУпАП, а судом при ухвалені рішення не враховано положення ч.3 ст. 15 КУпАП .
Вказує, що при розгляді зазначеної категорії справ необхідно з`ясовувати всі обставини у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз.

Позиції сторін в суді:
Адвокат Казмірчук М.М. в судовому засіданні підтримала клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу, просила їх задовольнити.
Особа, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, однак до зали судового засідання не з`явився. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, сторона захисту не заперечувала проти розгляду справи без участі ОСОБА_1 у зв`язку з чим розгляд апеляційної скарги було проведено за його відсутність, відповідно до ст. 268 КУпАП .

Висновки суду:
Перевіривши матеріали справи, клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції вважає, що клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню.
За змістом ч.2 ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником та в окремих випадках прокурором. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні цього строку відмовлено.
За змістом положень ч.2 ст.294 КУпАП, строк на апеляційне оскарження постанови судді, пропущений із поважних причин, може бути поновлений особі, яка звертається із відповідним клопотанням.
Відповідно до вимог ст.285 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після розгляду справи, а копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови суду в той же строк вручається або висилається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Апеляційним судом встановлено, що оскаржувану постанову суду першої інстанції про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності постановлено 01 липня 2025 року за відсутності останнього. В матеріалах справи відсутні відомості про надіслання оскаржуваної постанови учасникам справи, чим порушено вимоги діючого законодавства.
Перевіряючи матеріали справи, судом апеляційної інстанції встановлено, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 подано через засоби поштового зв`язку 19 вересня 2025 року та зареєстровано канцелярією суду 03 жовтня 2025 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження. Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази про надіслання оскаржуваної постанови учасникам, а також враховуючи вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України стосовно забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання ОСОБА_1 та поновлення строку на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений не з вини апелянта, і розцінює обставини, на які він посилається, як поважні.
Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно приписів статті 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням цього Кодексу, зокрема є охорона прав і свобод громадян, власності, встановленого правопорядку, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Відповідно до вимог ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Положеннями ст. 268 КУпАП регламентовано, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Всупереч зазначеним вимогам закону, справа розглянута без участі особи та без даних про належне повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи. В матеріалах справи наявна роздруківка, яка містить відомості про невдалу спробу вручення «рекомендованого листа» отримувачу, судом апеляційної інстанції не встановлено будь яких інших спроб, суду першої інстанції повідомити ОСОБА_2 про розгляд справи, чим порушено його право на захист.
Також суд апеляційної інстанції зазначає, що самі по собі матеріали справи не можуть бути беззаперечними доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП без повного, всебічного та об`єктивного з`ясування всіх обставин даної справи, оскільки суд першої інстанції, перерахувавши вказані докази, не надав їм належної правової оцінки та допустивши спрощений підхід при розгляді справи про адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст. 130 КУпАП.
У зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції розцінює вказані порушення судом першої інстанції, як підставу для скасування судового рішення із постановленням нового.
Згідно ст. 245 КУпАП , завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Орган (посадова особа), відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 294 КУпАП в разі скасування постанови суду першої інстанції суд апеляційної інстанції повинен розглянути справу по суті з винесенням нового рішення, або закрити провадження у справі.
Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за порушення пункту 2.5 ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.
Диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП вказує на те, що до відповідальності може бути притягнуто водія транспортного засобу у якого виявлено ознаки алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння і який відмовився від проходження огляду на стан такого сп`яніння у встановленому порядку.
Диспозиція ч. 2 ст. 130 КУпАП зазначає, що повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.
Таким чином, доказуванню підлягають всі обставини, які є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.
Згідно зі ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду встановлена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року(далі - Інструкція).
Відповідно до п. 2 розділу 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 р. (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Згідно із п. 3 розділу 1 Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Відповідно до п. 6 розділу 1 зазначеної Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько - акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів відбувається у відповідності із розділом ІІ вищезазначеної інструкції.
Переглядаючи справу, судом апеляційної інстанції встановлено, що 04.05.2025 о 12:03:00 годині водій ОСОБА_1 у м. Дружківка, вул. Дружби, 86, керував транспортним засобом ВАЗ 2112 номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини роту, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, до адміністративної відповідальності притягається повторно протягом року, своїми діями порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Вина ОСОБА_1 у недотриманні вищенаведених норм та у наявності в його діях ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме;
протоколом серії ЕПР1 № 319887 від 04.05.2025 року про адміністративне правопорушення, де зазначено, що ОСОБА_1 в порушення п.2.5 ПДР України, керував транспортним засобом ВАЗ 2112 номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння при наявності таких ознак відмовився;
відеозаписом, долученим до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, відповідно до якого працівником патрульної поліції запропоновано ОСОБА_1 пройти у встановленому законом порядку медичний огляд на стан сп`яніння, на що останній відповів відмовою;
копією постанови Дружківського міського суду Донецької області від 27 листопада 2024 року, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень, з позбавлення права керування транспортним засобом строком на 1 рік.
направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, згідно якого у результаті огляду, проведеного поліцейськими у водія ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, огляд водія не було проведено у зв`язку з відмовою від проходження вказаного огляду;
поясненнями свідка ОСОБА_4 від 04.05.2025 року, відповідно до яких працівником патрульної поліції, запропоновано водію транспортного засобу ВАЗ 2112 номерний знак НОМЕР_1 пройти огляд задля встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора «Alkotest DRAGER» та в медичному закладі на що останній відмовився, факт вживання алкогольних напоїв та керування транспортним засобом не заперечував;
поясненнями свідка ОСОБА_5 від 04.05.2025 року, відповідно до яких працівником патрульної поліції, запропоновано водію транспортного засобу ВАЗ 2112 номерний знак НОМЕР_1 пройти огляд задля встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора «Alkotest DRAGER» та в медичному закладі на що останній відмовився, вживання алкогольних напоїв та керування транспортним засобом не заперечував про дату розгляду справи повідомлений в присутності свідків;
постановою серії ЕНА № 465915 від 04.05.2025 року відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п. 2.1 а ПДР за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.5 ст. 126 КУпАП;
довідкою Краматорського РУП ВП №1 згідно якої рішення Дружківського міського суду Донецької області від 27.11.2024 року набрало законної сили 10.12.2024 року. Згідно бази даних ІТС ІПНП МВС України гр.. ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував. 
Аналіз досліджених під час апеляційного розгляду доказів у їх сукупності дають підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів, наданих під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.
Доводи апеляційної скарги про порушення поліцейським процедури проведення огляду на стан сп`яніння, передбаченої статтею 266 КУпАП при проведенні огляду на стан сп`яніння не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду та повністю спростовуються доданими до протоколу про адміністративне правопорушення доказами. А саме на відеозаписі з бодікамер працівника патрульної поліції зафіксовано спілкування водія з працівниками поліції, під час якого у останнього виявлено та перевірено ознаки алкогольного сп`яніння та в результаті запропоновано пройти огляд задля виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці та в медичному закладі на що останній відповів відмовою, що додатково підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ..
Більш того під час спілкування з поліцейським в службовому автомобілі ОСОБА_1 повідомляв, що вживав алкогольні напої та задля уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення неодноразово пропонував поліцейському неправомірну вигоду, що беззаперечно підтверджує його перебування в стані сп`яніння. 
Щодо відсутності підстав зупинки транспортного засобу, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки зазначене не спростовує наявності вини ОСОБА_1 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні.
Посилання апелянта на те, що він є військовослужбовцем, а тому огляд на стан сп`яніння повинен проводитись посадовою особою Військової служби порядку у Збройних Силах України або в присутності такої посадової особи, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними та зазначає наступне.
Відповідно до ст. 15 КУпАП військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах. 
Оскільки правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, віднесено до правопорушень на транспорті, то військовослужбовець винний у його вчинені, повинен нести адміністративну відповідальність на загальних засадах. Тому і проведення огляду водія-військовослужбовця на стан алкогольного сп`яніння та складання протоколу про керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння відповідно до приписів ст.ст. 255, 266 КУпАП віднесено до повноважень органів Національної поліції.
Тому твердження, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння повинен був здійснюватися в порядку, визначеному ст. 266-1 КУпАП, ґрунтуються на помилковому тлумаченні норм ст. 266-1 КУпАП.
Крім того, апелянт, посилаючись на положення ст. 15 КУпАП, вказував, що він, як військовослужбовець, несе відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами.
Однак, такі твердження є необґрунтованими, оскільки аналізуючи положення ст. ст. 15 КУпАП, поза розумним сумнівом, вбачається, що військовослужбовці, які керують транспортним засобом, який не є транспортним засобом ЗСУ – несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.
Крім того, відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, судам слід врахувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника відповідно до встановленого законом порядку, якщо водій ухиляється від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.
Належить врахувати, що порядок проведення огляду водіїв транспортних засобів, в тому числі, на стан алкогольного сп`яніння передбачений саме у статті 266 КУпАП, що спростовує такі твердження апелянта, оскільки суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП є саме водій транспортного засобу, а у ст. 266-1 КУпАП не визначений порядок проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння.
Отже, такий порядок проведення огляду працівниками поліції узгоджується з вимогами саме ст. 266 КУпАП.
Інші доводи апеляційної скарги мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, а будь-яких доказів щодо відсутності у його діях вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, апеляційним судом не встановлено.
Враховуючи характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 та ступінь його вини, суд апеляційної інстанції вважає необхідним та достатнім застосувати до нього адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави в у розмірі 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки без оплатного вилучення транспортного засобу.
Окрім того, в порядку ст. 40-1 КУпАП з правопорушника ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 665,60 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження – задовольнити.
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанову Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 01 липня 2025 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Постанову Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 01 липня 2025 року, якою ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП – скасувати.
Постановити нову, якою визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки без оплатного вилучення транспортного засобу.
Стягнути з ОСОБА_1 , на користь Держави суму судового збору у розмірі у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять ) грн. 60 коп.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є
остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: