Справа №639/4161/24
Провадження №2/639/183/25

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року Новобаварський районний суд міста Харкова
в складі: головуючого – судді Баркової Н. В.,
за участю секретарів – Кобзар І.І.,Скороход Б.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, - 
ВСТАНОВИВ:

16.07.2024 року представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Варламов Д.В. звернувся до суду з позовом, змінивши предмет позову, до відповідача Харківської міської ради, і просить суд визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок літ. А-1 загальною площею 151 кв. м., житловою площею 76,2 кв. м. із надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що рішенням виконкому Червонобаварської районної ради депутатів трудящих від 21.08.1959 року ОСОБА_2 була виділена земельна ділянка площею 600 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності, посвідченого 18.11.1959 року, що був укладений між виконкомом Жовтневої ради депутатів трудящих та ОСОБА_2 , земельна ділянка по АДРЕСА_1 площею 600 кв.м. була надана ОСОБА_2 для будівництва житлового будинку. Рішенням Жовтневої районної ради депутатів трудящих від 21.07.1976 року за № 22519 ОСОБА_2 було дозволено проведення переобладнання веранди та житлової кімнати під кухню та підсобні приміщення.Відповідно до дублікату договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності, що був виданий 15.06.1967 року 5-ю Харківською нотаріальною контрою, домоволодіння по АДРЕСА_1 належало на праві власності ОСОБА_2 . Рішенням виконавчого комітету Жовтневої районної ради депутатів трудящих від 24.10.1989 року за № 147-3 було узаконено гр. ОСОБА_2 тамбур АДРЕСА_1 та дозволено побудувати сарай, лазню.
ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 01.03.1952 року, серія НОМЕР_1 . Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 09.10.2019 року за №00024190271 між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 10.03.1970 року було укладено шлюб, про що зроблено актовий запис за №134.Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 05.04.1977 року, серія НОМЕР_2 , шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 розірвано,про що зроблено запис за №186.
Відповідно до заповіту від 02.06.2008 року ОСОБА_2 заповів належний йому житловий будинок та земельну ділянку, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .Крім того у вказаному заповіті було передбачено, що якщо ОСОБА_5 помре до відкриття спадщини, або разом із ОСОБА_2 , або після відкриття спадщини не прийнявши її, або не прийме її з інших підстав, або відмовиться від неї - вищевказаний житловий будинок та земельну ділянку, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 він заповідає ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що 26.06.2014 року було зроблено актовий запис про смерть № 2634 і видано свідоцтво про смерть від 26.06.2014 року,серія НОМЕР_3 
ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що 30.12.2020 року зроблено актовий запис про смерть № 170209420000904994004, і підтверджується свідоцтвом про смерть від 30.12.2020 року серія НОМЕР_4 .
Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_5 померла раніше ОСОБА_2 , спадкоємцем останнього відповідно до заповіту від 02.06.2008 року, є позивач ОСОБА_1 . З витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 03.02.2021 року за № 63408094 вбачається, що було відкрито спадкову справу стосовно майна спадкодавця ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 .Проте за відсутності оригіналів документів, що посвідчують право власності ОСОБА_2 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , позивач не взмозі отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом.
У зв`язку з викладеним позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом.
Ухвалою Новобаварського (Жовтневого) районного суду м. Харкова від 17.07.2024 року прийнято позов до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. Призначено підготовче засідання.
26.08.2024 року ухвалою Новобаварського (Жовтневого) районного суду м. Харкова клопотання представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Варламова Дмитра Володимировича про витребування доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом– задоволено. Зобов`язано Другу Харківську міську державну нотаріальну контору надати суду:копію спадкової справи №67П/2021, заведеної 03.02.2021 року після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Витребувані докази надані на адресу суду.
Ухвалою Новобаварського (Жовтневого) районного суду м. Харкова від 19.11.2024 року підготовче провадження у цивільній справіза позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом– закрито.Призначено справу до судового розгляду по суті.
27.02.2025 року ухвалою Новобаварського (Жовтневого) районного суду м. Харкова зобов`язано Комунальне підприємство «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» надати суду:інформацію щодо власників та складу нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Витребувані докази надані на адресу суду.
08.07.2025 року від представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Варламова Д.В.надійшла уточнена позовна заява з клопотанням про поновлення строку на подачу вказаної заяви, в якій представник позивача просить суд у зв`язку з отриманням нових доказів по справі, які мають принципове значення для правильного вирішення цивільної справи, прийняти до розгляду наступні позовні вимоги: визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок літ. А-1 загальною площею 151 кв. м., житловою площею 76,2 кв. м. із надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою Новобаварського районного суду м. Харкова від 08.07.2025 рокупоновлено процесуальний строк та прийнято до розгляду заяву про зміну предмету позову представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Варламова Дмитра Володимировича від 08.07.2025 року. 
В судове засідання 24.09.2025 року учасники справи не з`явились, повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Варламов Д.В. подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити та не заперечував проти заочного розгляду справи. 
Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач ХМР, згідно вимог ст. 128 ЦПК України, у судове засідання не з`явився, в порушення ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив, відзив не надав, у зв`язку з чим на підставі ухвали Новобаварського районного суду міста Харкова від 24.09.2025 року проведено заочний розгляд даної справизгідно з вимогами ст.ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Рішенням виконкому Червонобаварської районної ради депутатів трудящих від 21.08.1959 року ОСОБА_2 виділена у безстрокове користування земельна ділянка площею 600 кв.м. по АДРЕСА_1 за рахунок садиби його батька ОСОБА_6 по АДРЕСА_2 з його письмової згоди, що підтверджується копією рішення (а.с. 11, 65). 
З копії договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності від 30.09.1959 року, що був укладений між виконкомом Жовтневої ради депутатів трудящих та ОСОБА_2 , вбачається, що на земельній ділянці по АДРЕСА_1 площею 600 кв.м., яка надана ОСОБА_2 згідно рішення виконкому Червонобаварської районної ради депутатів трудящих від 21.08.1959 року, він як забудовник зобов`язався побудувати житловий будинок у строк до вересня 1962 року. Дублікат вказаного договору 05.06.1967 року (по реєстру №1876) виданий ОСОБА_2 взамін втраченого договору, посвідченого 5 Харківською нотаріальною конторою 18.11.1959 року, по реєстру за №4314. На документі міститься штамп від 23.06.1967 року за №38563 про реєстрацію домоволодіння по АДРЕСА_1 на праві особистої власності за ОСОБА_2 на підставі дублікату договору безстрокового користування (а.с. 12-14, 16-18, 63-64). 
Крім того,з копії рішення виконкому Жовтневої районної ради депутатів трудящих від 21.07.1976 року за №22519 вбачається, що у зв`язку із газифікацією будинку ОСОБА_2 дозволено проведення переобладнання веранди та житлової кімнати під кухню та підсобні приміщення за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 15). 
Також на підставі рішення виконавчого комітету Жовтневої районної ради депутатів трудящих від 24.10.1989 року за № 147-3 узаконено гр. ОСОБА_2 тамбур АДРЕСА_1 та дозволено побудувати сарай і лазню із зобов`язанням внести зміни до технічної документації Міськ БТІ після закінчення будівельних робіт (а.с. 19).
З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 вбачається, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_7 , про що зроблено відповідний актовий запис. Батьками зазначені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (а.с. 57). 
ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що зроблено відповідний актовий запис №416 і підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 01.03.1952 року. Її батьками зазначені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (а.с. 20, 59). 
Як вбачається з копії витягу від 09.10.2019 року за №00024190271 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, 10.03.1970 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено шлюб про що було зроблено актовий запис за №134. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу змінено на « ОСОБА_9 » (а.с. 21, 60).
Між тим 05.04.1977 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_2 , виданого 05.04.1977 року, про що зроблено запис за №186. Прізвище чоловіка та дружини після розірвання шлюбу залишені без змін (а.с. 22).
Отже ОСОБА_2 позивач ОСОБА_1 доводиться рідною сестрою. 
02.06.2008 року ОСОБА_2 за життя склав заповіт, посвідчений нотаріусом Кемеровського нотаріального округу Кемеровської області за р№1-729, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_2 заповів належний йому житловий будинок та земельну ділянку, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У випадку, якщо ОСОБА_5 помре до відкриття спадщини, або разом із ОСОБА_2 , або після відкриття спадщини не прийнявши її, або не прийме її з інших підстав або відмовиться від неї,або не буде мати права на спадкування чи буде усунута від спадкування як недостойний спадкоємець, вищезазначене майно ОСОБА_2 заповідає рідній сестрі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 23, 58). 
Однак ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що 26.06.2014 року був зроблений відповідний актовий запис № 2634 і видано свідоцтво про смерть від 26.06.2014 року серія НОМЕР_3 (а.с. 24, 56). 
ОСОБА_2 помер пізніше - ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що 30.12.2020 року був зроблений відповідний актовий запис №170209420000904994004 і підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 30.12.2020 року (а.с. 25, 52). 
Після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 , було відкрито спадкову справу №67П/2021, що підтверджується копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 03.02.2021 року за № 63408094 та Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №63406605 від 03.02.2021 року (а.с. 26, 53-55).
З матеріалів спадкової справи №67П/2021,заведеної Відокремленим підрозділом Другої ХМДНК після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 , вбачається, що позивач ОСОБА_1 03.02.2021 року (в передбачений законом шестимісячний строк) звернулася до нотаріальної контори із письмовою заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 . Спадщина складається з нерухомого майна – житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на який спадкодавець залишив заповіт на ім`я ОСОБА_1 . Окрім того, міститься повідомлення від Кемеровської обласної нотаріальної палати від 11.10.2021 року про відсутність інформації щодо наявності заведеної спадкової справи після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 (а.с.51-69).
Між тим постановою державного нотаріуса Другої ХМДНК Теленкової І.В. від 10.12.2024 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті рідного брата - ОСОБА_2 , 1939 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , на житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки позивачем ОСОБА_1 нотаріусу не надано оригінал заповіту та оригінал свідоцтва про смерть ОСОБА_10 та ОСОБА_5 (а.с. 87-88).
Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 28.02.2025 року, відсутні відомості про реєстрацію права власності на нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 102).
В повідомленні КП «ХМБТІ» від 18.03.2025 року зазначено, що відповідно до наявних архівних матеріалів реєстрація права власності на житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 станом на 31.12.2012 року проведена КП «БТІ» на праві приватної власності за « ОСОБА_11 » (мовою оригіналу) на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку від 30.09.1959 року, посвідченого 18.11.1959 року П`ятою Харківською державною нотаріальною конторою р. № 4314. На теперішній час єдиною державною інформаційною системою, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав, є Державний реєстр речових прав на нерухоме майно. Записидо Реєстру прав власності, який діяв в період з 2003 року до 2013 року вносилися реєстраторами бюро технічної інвентаризації. Таким чином, дані про зареєстровані права, починаючи з січня 2003 року, містяться в Державному реєстрі прав власності, що є невід`ємною архівною складовою частини Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (а.с. 115, 122).
Відповідно до копії Витягу з реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва (реєстраційний номер документа ТІО1-1166-9444-4422-0805) до вказаної системи було внесено відомості про житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами (документ № 0483/06-25 від 19.06.2025) за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 151 кв.м., житловою площею 76,2 кв.м. та згідно з копією довідки №0483/06-25 від 19.06.2025 року, що була видана ФОП ОСОБА_12 загальна площа житлового будинку літ. А-1 (1964 року побудови) по АДРЕСА_1 складає 151 кв.м., а житлова площа - 76,2 кв.м. При цьому в довідці зазначено, що самочинне перепланування, будівництво, реконструкція – відсутні, а зведення на земельній ділянці тимчасових будівель та споруд, навісів , альтанок, літніх душових, люфт-клозетів погребів, вбиралень, парканів, зміна призначення існуючих будівель, згідно до Постанови КМУ №406 від 07.06.2017 року входить до переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких ці об`єкти не підлягають прийняттю в експлуатацію (до складу будівель та споруд по АДРЕСА_1 долучені: літ. «Е» - навіс, огорожа №4, зливна яма №2). Літ. «Б» - сарай, літ. «В» - вбиральня – знесені (а.с.139-164).
Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Частиною 2 статті 78 ЦПК України зазначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Разом з тим, статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути зокрема визнання права.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, крім того, право приватної власності є непорушним.
Зі змісту ст. 328 ЦК України вбачається, що спадкування є однією з підстав набуття права власності.
Разом з тим, ст.ст. 1216, 1220-1221 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. 
Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.
Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. 
Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Згідно зі ст. 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини встановлений у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Статтею 1233 ЦК України передбачено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.
Відповідно до ч.1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.
Статтею 1244 ЦК України передбачена можливість підпризначення спадкоємця, а саме, що з аповідач має право призначити іншого спадкоємця на випадок, якщо спадкоємець, зазначений у заповіті, помре до відкриття спадщини, не прийме її або відмовиться від її прийняття чи буде усунений від права на спадкування, а також у разі відсутності умов, визначених у заповіті (стаття 1242 цього Кодексу). Підпризначеним спадкоємцем може бути будь-яка особа, визначена у статті 1222 цього Кодексу.
Згідно з ч.ч.1, 2, 4 ст. 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини.
Згідно зі ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Відповідно до абз. 3 п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно.
В п. 27 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.
На підставі досліджених письмових доказів, наданих позивачем, суд дійшов висновку, що позивач ОСОБА_1  є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , однак за життя склав заповіт, в якому визначив у разі смерті дружини – наступним спадкоємцем саме позивачку. У встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк, ОСОБА_1  подала заяву до Другої ХДНК про прийняття спадщини після смерті свого рідного брата, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю оригіналів заповіту та оригіналів свідоцтв про смерть, отже право позивача порушено, оскільки вона позбавлена можливості оформити спадкові права в позасудовому порядку. Між тим чинність заповіту і дійсність свідоцтв про смерть ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , яка померла раніше, ніким не оспорюється, в тому числі вказана у відповідних документах інформація з`ясовувалась нотаріусом шляхом звернення із запитами про надання правової допомоги, у відповідях заперечень щодо вказаних фактів не надходило, однак на даний час процесуальна можливість отримання оригіналів зазначених документів втрачена через скасування відповідних конвенцій. При цьому судом встановлено, що на день смерті ОСОБА_2 до складу спадкового майна входив зазначений в заповіті будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належав спадкодавцю на праві власності, що підтверджено в судовому засіданні належними доказами. Отже суд приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для визнання за ОСОБА_1 права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 . При цьому суд враховує, що представник відповідача Харківської міської ради у підготовчі та судові засідання не з`явився, відзив на позов з відповідними запереченнями не надав і не спростував належними доказами встановлені судом обставини. 
Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позову ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах – учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.).
З огляду на викладене та керуючись ст.ст. 6, 7, 12, 13, 43, 76-89, 131, 141, 247, 258, 259, 263-265, 280-282, 353 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 328, 1216-1218, 1220-1223, 1226, 1268 -1270, 1233, 1235, 1244, 1297 ЦК України, суд,-
ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом – задовольнити. 
Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_3 ; 
Відповідач: Харківська міська рада, ЄДРПОУ:04059243, адреса: 61003, м. Харків, м-н Конституції, буд. 7.
Повне рішення складено 26.01.2026 року. 

Суддя Н. В. Баркова