ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/596/25 Справа № 705/5211/25 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП	Головуючий у І інстанції Годік Л. С.   Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю. В.	

 	 	

 	 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2025 року  м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Прилуцького В.С. в режимі відеоконференції, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Прилуцького В.С. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17 жовтня 2025 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою Уманськогоміськрайонного суду Черкаської області від 17 жовтня 2025 року, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, постановлено стягнути судовий збір на користь держави в сумі 605,6 грн.
Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 , 28.08.2025 року, о 02-41 год., в м. Умань по вул. Карпінського, керував т/з BMW, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп?яніння проводився у медзакладі КНП Уманська ЦМЛ. Висновок № 2059/109 від 28.08.2025 з результатом 0,90‰, при допустимій нормі 0,20‰, чим порушив п.2.9а ПДР.
Не погоджуючись з постановою суду, захисник Прилуцький В.С. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив її скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Обґрунтовуючи свої вимоги посилається на те, що КНП «Уманська центральна міська лікарня» Уманської міської ради є не уповноваженим медичним закладом на проведення огляду водіїв на стан сп`яніння, оскільки їй такого права не надавалося відповідно, що підтверджується відповіддю Управління охорони здоров`я Черкаської обласної державної адміністрації.
В порушення вимог п. 2 розділу 3 Інструкції, в лікарні огляд на стан сп`яніння проводила медична сестра за допомогою газоаналізатора Аклофор, а не лікар ОСОБА_2 та яка не давала жодних вказівок медичній сестрі про огляді.
З відеозапису вбачається, що медична сестра взявши до рук газоаналізатор зробила з ним певні маніпуляції, не показувала ОСОБА_1 та на бодікамеру, які показники були наявні на газоаналізаторі перед його продуванням, та наказала ОСОБА_1 продути в трубку , що останній і зробив. Однак газоаналізатор Алкофор дав збій і медична сестра вимушена була його підключити до електричного живлення. Після чого ОСОБА_3 повторно продув прилад., який був після продуття показник, медична сестра в голос не оголосила, на бодікамеру не зафіксувала. Лише працівник поліції в голос повідомив, що показник перевищує мінімально допустимий. Також медична сестра не роздрукувала чек результату огляду і він в матеріалах справи відсутній. Роздруківна з газоаналізатора є основним підтвердженням наявності кількісного показника. Після чого працівник поліції розпочав складати протокол, в якому ОСОБА_1 написав власноручно, що з протоколом не згідний, алкоголь не вживав.
В матеріалах справи наявні два документа в яких вказується яким технічним засобом проводився огляд. У висновку щодо результатів медичного огляду зазначено, що застосовувався технічний засіб Алкофор, а у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння – Алкофост, що вказує на явні протиріччя та не узгоджен6ня, які повинні тлумачитися на користь правопорушника.

Заслухавши думку ОСОБА_1 та його захисника Прилуцького В.С., які підтримали подану апеляційну скаргу, просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи, які надійшли з місцевого суду і, обміркувавши над доводами апеляційної скарги, вважаю, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Вказані вимоги при розгляді даної справи судом першої інстанції виконані.
Висновок місцевого суду про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, в діях  ОСОБА_1 ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку. 
Обґрунтування невинуватості  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, які містяться в апеляційній скарзі, є безпідставними та спростовуються наявними по справі доказами, зокрема:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 436287 від 28.08.2025 року, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, згідно якого водій ОСОБА_1 , 28.08.2025 року, о 02-41 год., в м. Умань по вул. Карпінського, керував т/з BMW, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп?яніння проводився у медзакладі КНП Уманська ЦМЛ. Висновок № 2059/109 від 28.08.2025 з результатом 0,90‰, при допустимій нормі 0,20‰, чим порушив п.2.9а ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого у ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітке мовлення, червоні очі та інше. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки ОСОБА_1 , відмовився;
- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №2059/109 від 28.08.2025 року, згідно якого ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння результат - 0,9 ‰, з яким він погодився та власноручно підписав;
- відомостями рапорту помічника чергового ЧЧ СМ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області Заворітнього О.Д., згідно якого поліцейським відділу реагування ПП ОСОБА_4 28.28.2025 було з упинено тз в ході чого було встановлено , що водій ОСОБА_1 перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці, але останній відмовився. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у медичному закладі Уманська ЦМЛ. Відповідно до медичного висновку щодо результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння з результатом 0,90‰. Було складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП ЕПР 1 № 436287 від 28.08.2025. Відео фіксація проводилась на нагрудний відеореєстратор № 112, 105;
- даними відеозаписів з нагрудної відеокамери (відеореєстраторів), використання яких передбачено ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» та Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 року №100, та були повторно досліджені апеляційним судом, на яких зафіксовано обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, під час відеофіксації, в результаті чого був складений стосовно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Зокрема, з відеозапису вбачається, що працівники поліції переслідували автомобіль BMW, д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався в комендантську годину. Після зупинки т/з працівники поліції звернулися до водія з вимогою надати посвідчення водія. Водій відмовився надавати документи та називати прізвище, ім?я, по батькові. Через певний час, працівники поліції встановили особу водія, ним виявився ОСОБА_1 . Працівники поліції за підозрою у перебуванні особи водія у нетверезому стані запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп?яніння на місці, чи проїхати в лікарню. Водій на місці відмовився проходити огляд, вказав, що не довіряє працівникам поліції та сумнівається у справності приладу для проходження огляду. На пропозицію працівників поліції пройти огляд в лікарні погодився. Працівники поліції з водієм транспортного засобу ОСОБА_1 проїхали до КНП «Уманської центральної міської лікарні». У медзакладі водій ОСОБА_1 продув прилад, який показав результат 0,90‰ проміле. Результат тесту був показаний ОСОБА_1 та присутнім особам, працівником поліції озвучено результати тестування – 0,9‰. За результатом проведеного огляду було складено медичний висновок. Після чого працівниками поліції складено протокол про адміністративне правопорушення.
Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.
Більш того відеозаписи є повними та вичерпно інформативними, носять безсторонній характер, позбавлені упередження та суб`єктивного ставлення і надають можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Відеозапис є належним та допустимим доказом, оскільки згідно з приписами п.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-VIII поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою, зокрема, попередження, виявлення або фіксування правопорушення.
Будь-яких даних, які б спростовували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, що підтверджується вказаними вище доказами, апеляційному суду не надано та в апеляційній скарзі захисника не наведено.
Твердження апелянта про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки КНП «Уманська центральна міська лікарня» Уманської міської ради є не уповноваженим медичним закладом на проведення огляду на стан сп`яніння, безпідставні.
Так згідно відповіді начальника Управління охорони здоров`я Черкаської обласної Державної адміністрації Уманець А., Уманська міська лікарня Уманської міської ради входить до Переліку установ Черкаської області, яким надано право проведення медичного огляду громадян для встановлення стану сп`яніння. Слід зазначити, що Уманська центральна міська лікарня Уманської міської ради є правонаступником Уманської міської лікарні відповідно до інформації наявної в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а тому відсутні підстави вважати, що Уманська центральна міська лікарня УМР є неуповноваженим медичним закладом на проведення огляду на стан сп`яніння.
Матеріали провадження не містять відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.
Таким чином, доводи апеляційної скарги, не спростовують вину ОСОБА_1 у порушенні вимог п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, тобто у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Інші доводи захисника і вказані ним недоліки, які є в матеріалах справи, сприймаються апеляційним судом, як несуттєві обставини, які не впливають на наявність складу адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 . Доказів, які б могли об`єктивно спростувати причетність ОСОБА_1 до вказаного правопорушення, стороною захисту не надано.
Решта доводів, викладених в апеляційній скарзі, не впливають на висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки склад вчиненого знайшов своє підтвердження під час розгляду справи судом першої та апеляційної інстанції. Ураховується практика Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване судове рішення не вимагає детальної відповіді на всі доводи висловлені сторонами, воно має дозволяти вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32).
Будь яких порушень вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції чи КУпАП, які б слугували підставою для скасування постанови місцевого суду, апеляційним судом не встановлено.
Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає положенням ст.33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення.
Тому прихожу до висновку про законність та обґрунтованість постанови Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17.10.2025 щодо ОСОБА_1 , за не встановленням підстав для задоволення апеляційних вимог, скасування судового рішення та закриття провадження, як того просить захисник.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя 

п о с т а н о в и в:
Постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17 жовтня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Прилуцького В.С. в інтересах ОСОБА_1 – без задоволення. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба