Справа № 560/1048/26
	
РІШЕННЯ
іменем України

04 лютого 2026 року	м. Хмельницький	

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Печеного Є.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Дунаєвецького відділу Державної виконавчої служби у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Дунаєвецького відділу Державної виконавчої служби у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, в якому просить суд зобов`язати відповідача виключити з Єдиного реєстру боржників відомості щодо ОСОБА_1 за виконавчим провадженням № 66438935.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про відсутність правових підстав для наявності у Єдиному реєстрі боржників відомостей про позивача, як боржника за виконавчим провадженням № 66438935.
Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 січня 2026 року відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначене судове засідання.
26.01.2026 відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому представник Дунаєвецького відділу Державної виконавчої служби у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України просить відмовити в задоволенні позовних вимог. 
Зазначає, що дії державного виконавця здійснені в порядку визначеному чинним законодавством, що свідчить про відсутність порушень, а отже, як наслідок, про відсутність підстав для задоволення вимог позову про зобов`язання Дунаєвецький відділ Державної виконавчої служби у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України виключити з Єдиного реєстру боржників відомості щодо ОСОБА_1 за виконавчим провадженням № 66438935. 
Вимоги позовної заяви, на думку відповідача, є безпідставними та необґрунтованими, та не містять посилання на норми Закону № 1404, які були порушені, отже, відсутні підстави для задоволення позову.
У судове засідання, призначене на 04.02.2026 року, учасники справи не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання.
Представник позивача 04.02.2026 подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.
Відповідно до частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Тому, враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення справи, суд вважає, що справу №560/1048/26 необхідно розглянути без участі учасників справи за наявними матеріалами справи у письмовому проваджені.
Згідно з приписами статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши наявні в матеріалах справи належні та допустимі письмові докази, оцінивши їх у взаємозв`язку та сукупності, суд зазначає таке.
Рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 07.05.2018 па справі № 674/540/16-ц (провадження № 2/674/13/18) позовну заяву ТОзОВ «Антас 1» до ОСОБА_1 про витребування рухомого майна з чужого незаконного володіння задоволено. Ухвалено витребувати у ОСОБА_1 на користь ТОзОВ «Антас 1» колісний трактор марки К-700А, 1995 року випуску (заводський №23-02756, об`єм двигуна 14858 куб.см, маса 11000 кг) реєстраційний №09862 і восьмикорпусний плуг та передати власнику ТОзОВ «Антас 1». Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОзОВ «Антас 1» 1378 грн. судового збору.
17.03.2020 Дунаєвецький районний суд Хмельницької області видав виконавчий лист.
09.08.2021 представник стягувача ТОВ «Антас -1» подав до Дунаєвецького відділу ДВС у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Київ) заяву про прийняття до виконання виконавчого листа № 674/540/16-ц від 13.08.2018, який видав виданий Дунаєвецьким районним судом Хмельницької області.
12.08.2021 старшим державним виконавцем Дунаєвецького відділу державної виконавчої служби у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) відкрито виконавче провадження ВП №66438935.
13.08.2021 старшим державним виконавцем у ВП №66438935 винесено постанову про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 9402,10 грн, а також постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.
27.08.2021 старшим державним виконавцем винесено постанову про залучення працівників поліції до участі до проведення виконавчих дій.
З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що 10 вересня 2021 року старшим державним виконавцем було складено акт, відповідно до якого встановлено, що 10.09.2021 здійснено виїзд за місцем проживання боржника ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 для витребування у ОСОБА_1 на користь ТзОВ "Антас 1" колісний трактор марки К-700А, 1995 року випуску (заводський номер №23-02756 об`єм двигуна 14858 куб. см. маса 11000 кг) реєстраційний №09862 і восьмикорпусного плуга для передачі власнику ТзОВ "Антас 1". Візуальним оглядом господарства за місцем проживання боржника встановлено факт відсутності колісного трактора марки К-700А, 1995 року випуску (заводський номер №23-02756 об`єм двигуна 14858 куб. см., маса 11000 кг) реєстраційний №09862 і восьмикорпусного плуга.
28.10.2021 старшим державним виконавцем Дунаєвецького відділу державної виконавчої служби у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" винесено у ВП №66438935 постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.
В грудні 2025 року позивач звернувся до Дунаєвецького відділу державної виконавчої служби у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області із заявою про виключення з Єдиного реєстру боржників відомостей по виконавчому провадженню №66438935.
Відповідач листом від 09.01.2026 №21.2-46/1023 повідомив позивача про те, що виключити ОСОБА_1 з реєстру боржників по виконавчому провадженню №66438935 яке було повернуто стягувачу на підставі п.6 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» неможливо.
Не погоджуючись такою з відмовою органу ДВС у виключенні його з Єдиного реєстру боржників, позивач звертається до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі також Закон № 1404-VIII).
Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Статтею 2 Закону № 1404-VIII встановлено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.
Відповідності до пунктів 1, 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.
Частина перша статті 5 зазначеного Закону передбачає, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
За правилами частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про виконавче провадження», єдиний реєстр боржників - це систематизована база даних про боржників, що є складовою автоматизованої системи виконавчого провадження та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна.
Аналогічні норми передбачені і Положенням про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від05.08.2016 №2432/5 (далі Положення № 2432/5), відповідно до пункту 2 розділу І якого, єдиний реєстр боржників - систематизована база даних про боржників, що є складовою Системи та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна.
З огляду на вказане, суд зазначає, що мета ведення Єдиного реєстру боржників полягає саме в оприлюдненні в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна.
За юридичною позицією Конституційного Суду України верховенство права - це панування права в суспільстві; верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо; всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України; справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права; у сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом, цілях законодавця і засобах, що обираються для їх досягнення (пп.4.1 п.4 мотивувальної частини Рішення від02.11.2004 №15-рп/2004).
Конституційний Суд України в абзаці другому пункту 4 мотивувальної частини Рішення від11.10.2005 №8-рп/2005 зазначив, що діяльність правотворчих і правозастосовчих органів держави має здійснюватися за принципами справедливості, гуманізму, верховенства і прямої дії норм конституції України, а повноваження - у встановлених Основним Законом України межах і відповідно до законів.
Згідно з частиною першою статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо: 1) стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа; 2) у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними;3) стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення;4) стягувач перешкоджає проведенню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат виконавчого провадження, передбачене статтею 43цього Закону, незважаючи на попередження виконавця про повернення йому виконавчого документа; 5) у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника); 6) у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом повинен передати стягувачу в натурі; 7) боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку; 8) відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення, не закінчилася; 9)закономвстановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення; 10) відсутня його згода на заміщення приватного виконавця у випадках, передбачених Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів»; 11) запроваджено тимчасову адміністрацію банку-боржника, крім рішень немайнового характеру.
Відповідно до пункту 23 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, передбачено, що за виконавчим провадженням, виконавчий документ за яким повернуто стягувачу, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників без винесення постанови про відновлення виконавчого провадження на підставі постанови про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників.
Постанова про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників виноситься державним виконавцем органу державної виконавчої служби або приватним виконавцем, яким виконавчий документ повернуто стягувачу, за заявою боржника у разі, якщо:
при повторному пред`явленні такого виконавчого документа до примусового виконання виконавче провадження за таким виконавчим документом закінчено на підставі частини першої статті 39 Закону, а також за умови сплати боржником витрат виконавчого провадження, здійснених під час виконавчого провадження, у якому виконавчий документ повернуто стягувачу (крім випадків, коли виконавчий документ повернуто приватним виконавцем, діяльність якого припинена);
після повернення виконавчого документа стягувачу на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця надійшла сума коштів для задоволення вимог стягувача, виконання постанов про стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та за умови, що такий виконавчий документ повторно на виконання не пред`явлено;
після повернення виконавчого документа стягувачу наявні обставини, визначені частиною першою статті 39 Закону (крім випадків, коли виконавчий документ перебуває на примусовому виконанні), а також за умови сплати боржником витрат виконавчого провадження, здійснених під час виконавчого провадження, у якому виконавчий документ повернуто стягувачу (крім випадків, коли виконавчий документ повернуто приватним виконавцем, діяльність якого припинена), та виконавчого збору, який підлягав стягненню у цьому виконавчому провадженні (крім випадків, коли відповідно до статті 27 Закону виконавчий збір стягненню не підлягає);
відомості про боржника підлягають виключенню з Єдиного реєстру боржників на підставі судового рішення.
У разі припинення органу державної виконавчої служби, на виконанні у якому перебував повернутий стягувачу виконавчий документ, постанова про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників виноситься державним виконавцем органу державної виконавчої служби, який є правонаступником органу державної виконавчої служби, що припинився.
До заяви про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників додається документ/копія документа, що підтверджує наявність обставин для винесення відповідної постанови.
Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього заяви боржника перевіряє викладені у цій заяві обставини та додані до неї документи, у тому числі за допомогою автоматизованої системи (щодо стану відповідного виконавчого документа; відомостей про орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, у якого перебував на виконанні виконавчий документ, тощо), Єдиного державного реєстру судових рішень (щодо наявності відповідного судового рішення).
Постанова про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників виноситься не пізніше наступного робочого дня з дня отримання виконавцем підтвердження наявності обставин для винесення такої постанови.
Так, частина п`ята статті 37 Закону №1404-VIII передбачає, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.
У разі якщо після повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених частиною першою статті 37 цього Закону, встановлено, що виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди, арешти з майна боржника знімаються, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті під час примусового виконання рішення заходи, про що виконавець виносить постанову, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, виконавець вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна (частина четверта статті 40 Закону №1404-VIII).
Частиною сьомою статті 9 Закону № 1404-VIII передбачено, що відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 цього Закону або постанови, передбаченої частиною четвертою статті 40 цього Закону, чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.
Вказані вище положення Закону №1404-VІІІ кореспондуються із положеннями, зазначеними в розділі XІ Єдиний реєстр боржників Положення №2432/5.
Зокрема, відповідно до пункту 6 Розділу XІ Положення №2432/5, система виключає відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови: про закінчення виконавчого провадження згідно зі статтею 39 Закону України «Про виконавче провадження»; про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження»; про скасування заходів примусового виконання за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів; про скасування заходів примусового виконання згідно з частиною четвертою статті 40 Закону України «Про виконавче провадження»; про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників.
З огляду на вказане частиною 7 статті 9 Закону №1404-VІІІ, а також пунктом 6 Розділу XІ Положення №2432/5 визначено вичерпний перелік підстав для вчинення державним виконавцем дій з одночасним винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження з вилученням відомостей про боржників з Єдиного реєстру боржників, а саме підставою для таких дій державного виконавця є саме винесення постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини1статті 37 Закону №1404-VІІІабо постанови, передбаченої частиною четвертою статті 40 цього Закону, чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.
У даній справі, старшим державним виконавцем винесено постанову від 28.10.2021 про повернення виконавчого документа стягувачу по ВП № 66438935 на підставі пункту 6 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».
Пункт 6 частини 1 статті 37 Закону №1404-VІІІ передбачає повернення виконавчого документа стягувачу у разі якщо у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом повинен передати стягувачу в натурі.
Виходячи з положень статті 40 Закону №1404-VІІІ у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.
Відповідачем, всупереч вимогам статті 77 КАС України, не надані докази того, що після повернення виконавчого документа стягувачу він був повторно пред`явлений до примусового виконання.
Суд звертає увагу, що станом на сьогодні відсутня будь-яка інформація про повторне пред`явлення до примусового виконання виконавчого листа № 674/540/16-ц від 13.08.2018, який видав виданий Дунаєвецьким районним судом Хмельницької області, про витребування у ОСОБА_1 на користь ТОзОВ «Антас 1» колісний трактор марки К-700А, 1995 року випуску (заводський №23-02756, об`єм двигуна 14858 куб.см, маса 11000 кг) реєстраційний №09862 і восьмикорпусний плуг та передати власнику ТОзОВ « Антас 1».
Крім того, суд враховує, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, виданого 17.03.2020 у справі №674/540/16-ц Дунаєвецьким районним судом Хмельницької області, закінчився - 13.08.2021.
Суд вважає, що наявність інформації щодо позивача в Єдиному реєстрі боржників, за відсутності положень законодавства про можливість його виключення у зв`язку із поверненням виконавчого документа без виконання та не пред`явлення стягувачем протягом встановленого строку повторно виконавчого документа до примусового виконання, не є пропорційним заявленій в законодавстві легітимній меті.
Таким чином, виходячи з принципу юридичної визначеності, як складової частини поняття верховенства права, суд вважає, що права позивача не повинні обмежуватись шляхом наявності відомостей про нього в Єдиному реєстрі боржників. Як наслідок, відомості щодо позивача мають бути виключені з Єдиного реєстру боржників.
Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
За нормами частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Приписами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України унормовано, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 необхідно задовольнити повністю.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Матеріалами справи підтверджується сплата позивачем судового збору у розмірі 1331,20 грн.
Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Тому, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при поданні позовної заяви судовий збір у розмірі 1331,20 грн.
Керуючись статтями 2, 72-78, 90, 139, 227, 229, 241-243, 246, 250, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

адміністративний позов - задовольнити.
Зобов`язати Дунаєвецький відділ Державної виконавчої служби у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України виключити з Єдиного реєстру боржників відомості щодо ОСОБА_1 за виконавчим провадженням № 66438935.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Дунаєвецького відділу Державної виконавчої служби у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) грн. 20 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:	ОСОБА_1 (с. Балинівка, Кам`янець-Подільський р-н, Хмельницька обл., 32407 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) 	
Відповідач:	Дунаєвецький відділ Державної виконавчої служби у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області (вул. Шевченка, 83А, м. Дунаївці, Кам`янець-Подільський р-н, Хмельницька обл., 32400 ,  код ЄДРПОУ - 34725717) 	

Головуючий суддя 		Є.В. Печений