ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 686/33781/25
Провадження № 22-ц/820/412/26

Хмельницький апеляційний суд у складі
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Гринчука Р.С., Костенка А.М., Спірідонової Т.В.

розглянув без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 грудня 2025 року, суддя Павловська А.А., у справі за позовом ОСОБА_1 до держави Україна, представник - уповноважений Верховної Ради України з прав людини Лубінець Дмитро Валерійович, про відшкодування моральної шкоди,

встановив:

У листопаді 2025 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовною заявою до держави Україна в особі уповноваженого Верховної Ради України з прав людини Лубінця Д.В. про стягнення моральної шкоди.
Ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 листопада 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху.
Суддею зазначено, що позивачу, на виконання вимог п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України потрібно уточнити, за який саме період часу ним уже подавався позов до того ж відповідача з тим самим предметом і з тих самих підстав, а також за який період заявлені позовні вимоги у зазначеній позовній заяві.
Враховуючи, що ОСОБА_1 недоліки, зазначені в ухвалі судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 листопада 2025 року усунуто не було, ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 грудня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 було повернуто позивачу.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив ухвалу суду від 08 грудня 2025 року скасувати, пославшись на її незаконність та необґрунтованість. 
Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України, розгляд апеляційної скарги проведено без повідомлення учасників справи.
Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи та підстави апеляційної скарги, судова колегія дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги з наступних підстав. 
За змістом ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Встановлено, що ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до держави Україна в особі уповноваженого Верховної Ради України з прав людини Лубінця Д.В. про відшкодування моральної шкоди, завданої йому невиправданою тривалістю проведення розслідування у кримінальному провадженні №12023243560000061.
Судова колегія вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм ЦПК України з огляду на наступне.
Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, (далі - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.
Виходячи з положень статей 21, 22 Конституції України щодо непорушності конституційних прав особи, положень статті 6 Конвенції, яка гарантує право особи на доступ до суду і справедливий розгляд її справи судом та положень статей 3, 15 ЦК України, статей 1-4 ЦПК України щодо права особи на судовий захист цивільного права та інтересу, необґрунтована відмова у прийнятті і розгляді скарги є порушенням права на судовий захист.
Відповідно до пункту другого частини третьої статті 2 ЦПК України правосуддя здійснюється на засадах рівності учасників цивільного процесу перед законом і судом.
Відповідно до частини третьої статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.
Так, предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить ухвалити судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.
Правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.
Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.
Як вбачається зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 зазначено, що ним подавались інший позов (позови) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, але не за той самий період часу. Тобто, таким чином позивач стверджує, що предмет даної позовної заяви є відмінним від інших раніше поданих ним позовів.
Суд, залишаючи позовну заяву без руху, послався на невиконання ОСОБА_1 вимог п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, вказавши на необхідність позивачу уточнити за який саме період часу ним уже подавався позов до того ж відповідача з тим самим предметом і з тих самих підстав, чого відповідні положення процесуального закону не містять. 
Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до вимог п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України на позивача покладено обов`язок зазначити в позовній заяві обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, що позивачем у даній справі було дотримано.
За таких обставин колегія суддів апеляційного суду не може погодитися з висновком суду першої інстанції щодо недотримання позивачем вимог ст. 175 ЦПК України. 
Ухвала суду першої інстанції про визнання неподаною та повернення позовної заяви ОСОБА_1 прийнята з порушенням норм процесуального права, відтак підлягає скасуванню із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст.ст. 369, 374, 379, 382, 384 ЦПК України, суд, 

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 грудня 2025 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Судді: Р.С. Гринчук

А.М. Костенко

Т.В. Спірідонова